До реєстр. № 5846
від 12.08.2021

      Комітет з питань організації державної 
      влади, місцевого самоврядування, 
      регіонального розвитку та містобудування 

ВИСНОВОК
на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення кадрової спроможності органів виконавчої влади», внесеного народними депутатами України Бужанським М.А. та іншими (всього 34 підписи)  (реєстр. № 5846 від 12.08.2021)

Комітет на засіданні 13 жовтня 2021 року (протокол № 85) розглянув, згідно з електронною резолюцією Голови Верховної Ради України  від  16 серпня 2021 року  (електронна картка документа (612228), на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення кадрової спроможності органів виконавчої влади», внесений народними депутатами України Бужанським М.А. та іншими (всього 34 підписи)  (реєстр. № 5846 від 12.08.2021).
Основним завданням законопроекту, як зазначено в пояснювальній записці до нього, є «сприяння підвищенню професійності, результативності та ефективності системи органів виконавчої влади». Також законопроект передбачає внесення змін до законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «Про комітети Верховної Ради України» щодо погодження відповідним Комітетом Верховної Ради України призначення на посаду чи звільнення з посади Першого заступника чи заступника міністра».
Комітет зазначив, що Планом законопроектної роботи Верховної Ради України на 2021 рік, затвердженим Постановою Верховної Ради України від  2 лютого 2021 року № 1165-IX, не передбачено підготовку питання підвищення кадрової спроможності органів виконавчої влади.
Відповідно до частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України та предмета відання Комітету, визначеного Постановою Верховної Ради України «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України дев’ятого скликання» від 29 серпня 2019 року № 19-IХ, Комітет зазначив, що проект Закону України (реєстр. № 5846) внесено на реєстрацію згідно з частиною першою статті 89, частиною другою статті 90 та частинами першою, другою і шостою статті 91 Регламенту Верховної Ради України, за підписом осіб, які мають право законодавчої ініціативи, з пропозицією щодо кандидатури доповідача на пленарному засіданні, пояснювальною запискою, порівняльною таблицею та електронним файлом.
Водночас, при оформленні законопроекту допущено деякі неточності техніко-юридичного характеру, а саме: автором законопроекту пропонується внести зміни до Закону України «Про комітети Верховної Ради України» (Відомості Верховної Ради України 1995 року № 19, ст.134), проте, чинний Закон України діє в редакції Закону № 3277-IV від 22.12.2005 (Відомості Верховної Ради України, 2006, № 17, ст.146).
По суті внесеного законопроекту (реєстр. № 5846) Комітет зазначив таке.
Автори законопроекту пропонують, з метою «підвищення кадрової спроможності органів виконавчої влади», доповнити частину третю статті 9 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» новим абзацом такого змісту: «Перший заступник чи заступник міністра призначаються на посаду та звільняються з посади за погодженням з Комітетом Верхової Ради України, до предмета відання якого відноситься питання діяльності відповідного Міністерства».
Крім цього, пропонується доповнити частину першу статті 14 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» новим пунктом 12, а саме: «12) погодженні призначення на посаду чи звільнення з посади Першого заступника чи заступника міністра». 
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України призначає на посаду перших заступників і заступників міністрів - за поданням Прем’єр-міністра України. Звільнення зазначених осіб здійснюється Кабінетом Міністрів України в порядку та з підстав, передбачених законами України «Про Кабінет Міністрів України», «Про центральні органи виконавчої влади», «Про державну службу».
Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» перший заступник міністра, заступники міністра призначаються на посади та звільняються з посад Кабінетом Міністрів України за поданням Прем’єр-міністра України відповідно до пропозицій відповідного міністра. У разі звільнення міністра перший заступник міністра та заступники міністра звільняються з посад Кабінетом Міністрів України. Особа, яка призначається на посаду першого заступника міністра чи заступника міністра, повинна відповідати вимогам до членів Кабінету Міністрів України, передбаченим Законом України «Про Кабінет Міністрів України».
Згідно з положеннями частини першої статті 89 Конституції України, Верховна Рада України для здійснення законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до її повноважень, виконання контрольних функцій відповідно до Конституції України створює з числа народних депутатів України комітети Верховної Ради України та обирає голів, перших заступників, заступників голів та секретарів цих комітетів.
Організація, повноваження та порядок діяльності комітетів Верховної Ради України визначаються Конституцією України, законами України «Про комітети Верховної Ради України», «Про статус народного депутата України», Регламентом Верховної Ради України, іншими законами України та  постановами Верховної Ради України. 
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» (далі – Закон) комітети Верховної Ради України здійснюють законопроектну, організаційну, контрольну функції.
У свою чергу, положеннями статті 13 Закону визначені повноваження комітетів Верховної Ради України при здійсненні ними організаційної функції, зокрема,  попереднє обговорення відповідно до предметів їх відання кандидатур посадових осіб, яких згідно з Конституцією України обирає, призначає, затверджує Верховна Рада України або надає згоду на їхнє призначення, підготовці до розгляду Верховною Радою України відповідних висновків щодо цих кандидатур (пункт 3 частини першої  цієї статті).
Контрольна функція комітетів Верховної Ради України, відповідно до положень статті 14 Закону, полягає, зокрема, в аналізі практики застосування законодавчих актів у діяльності державних органів, їх посадових осіб з питань, віднесених до предметів відання комітетів, підготовці та поданні відповідних висновків та рекомендацій на розгляд Верховної Ради України (пункт 1 частини першої цієї статті) тощо.
Разом з цим, положення статті 18 Закону передбачають участь комітетів у призначенні, звільненні та наданні згоди на призначення посадових осіб Верховною Радою України. Зокрема, комітети: мають право на отримання відповідної інформації згідно із законом для підготовки і попереднього розгляду питання про призначення Верховною Радою України посадових осіб, подають Верховній Раді України висновки щодо кожної кандидатури на визначену посаду та про відсутність причин, які перешкоджали б зайняттю цієї посади. 
Крім цього, положеннями статті 331 Закону передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, здійснюють погодження і консультації щодо призначення на посади та звільнення з посад керівників відповідних державних органів, що віднесені до предметів відання комітетів, та здійснюють інші погодження і консультації у випадках, передбачених законами. Процедура погодження і консультацій визначається спільним рішенням комітету і відповідного державного органу.
У питанні призначення, надання згоди на призначення на посади та звільнення з посад Верховною Радою України, згідно з положеннями статті 85 Конституції України, до повноважень Верховної Ради України належать, зокрема, призначення та звільнення з посад: Міністра оборони України, Міністра закордонних справ України, інших членів Кабінету Міністрів України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голови Фонду державного майна України (пункт 12 частини першої);  Голови Служби безпеки України (пункт 12-1 частини першої); Голови та інших членів Рахункової палати (пункт 16 частини першої); Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (пункт 17 частини першої);  Голови Національного банку України за поданням Президента України (пункт 18 частини першої); половини складу Ради Національного банку України (пункт 19 частини першої); половини складу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (пункт 20 частини першої); членів Центральної виборчої комісії за поданням Президента України (пункт 21 частини першої); Генерального прокурора (пункт 25 частини першої).
Отже, до повноважень Верховної Ради України не належить  погодження, призначення на посади та звільнення з посад перших заступників чи заступників міністрів, що також не передбачено Регламентом Верховної Ради України, а саме:   главою 33 Регламенту Верховної Ради України, якою визначено порядок призначення чи обрання на посади, звільнення з посад, припинення повноважень, надання згоди на призначення чи звільнення з посад посадових осіб, висловлення недовіри Генеральному прокуророві у випадках, передбачених Конституцією України.
Разом з тим, Комітет зазначив, що особливості правового статусу комітетів Верховної Ради України, на яких неодноразово наголошував у своїх правових позиціях Конституційний Суд України, полягають, серед іншого, у тому, що «За своїм конституційним статусом комітети Верховної Ради України є органами, які мають предметно визначену компетенцію і забезпечують здійснення парламентом його повноважень. Отже, діяльність комітетів Верховної Ради України пов’язана з вирішенням питань, віднесених до повноважень  Верховної Ради України» (Рішення від 5 березня 2003 року № 5-рп/2003). Основний Закон України не наділяє комітети самостійними контрольними повноваженнями, вони можуть лише сприяти Верховній Раді України у здійсненні повноважень щодо парламентського контролю, виконуючи  певні дії  допоміжного (інформаційного, експертного, аналітичного тощо) характеру.  … Оскільки повноваження Верховної Ради України визначаються виключно Основним Законом України, наявність цих конституційних приписів дає підстави для висновку про неможливість наділення парламенту та його органів повноваженнями надавати згоду іншим органам державної влади на кадрові рішення, не передбачені в Конституції України.  Наведене узгоджується  з  правовою  позицією  Конституційного Суду України,  викладеною в підпункті 3.2 пункту  3  мотивувальної частини Рішення від 27   травня   2009   року  № 12-рп/2009,  відповідно  до   якої «аналіз конституційних та законодавчих положень, які врегульовують питання діяльності комітетів Верховної Ради України, свідчить про відсутність у них повноваження погоджувати призначення на посади і звільнення з них посадових осіб, а також надавати згоду на створення і ліквідацію спеціальних підрозділів» (Висновок від 14 березня 2001 року                         №1-в/2001, Рішення від 10 червня 2010 року №16-рп/2010).
Окрім зазначеного, з огляду на пропозицію авторів законопроекту щодо призначення на посаду та звільнення з посади першого заступника чи заступника міністра за погодженням з комітетом Верхової Ради України, до предмета відання якого відноситься питання діяльності відповідного міністерства (зміни до частини третьої статті 9 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»), слід зауважити, що ані положеннями Конституції України, ані законами України не передбачено, що  предмети відання комітетів Верховної Ради України мають співвідноситися із сферами діяльності міністерств. Також, до жодного комітету Верховної Ради України, згідно з Додатком до Постанови Верховної Ради України «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України дев’ятого скликання» № 19-IX від 29 серпня 2019 року, серед  предметів їх відання не належить питання «діяльності відповідного міністерства». Тому, оскільки комітети Верховної Ради України працюють за окремими напрямами, то питання діяльності одного міністерства можуть належать до предметів відання декількох комітетів, що на практиці може ускладнити реалізацію запропонованої авторами норми. 
Враховуючи викладене, запропоновані новели потребують системних змін до законодавчих актів якими визначені повноваження Верховної Ради України та її органів, а також до постанови Верховної Ради України, якою визначені предмети відання комітетів Верховної Ради України.
Керуючись частиною четвертою статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив експертний висновок на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення кадрової спроможності органів виконавчої влади», внесеного народними депутатами України Бужанським М.А. та іншими (всього 34 підписи)  (реєстр. № 5846 від 12.08.2021), і прийняв рішення надіслати його Комітету з питань організації державної влади, місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування, який визначено головним з підготовки і попереднього розгляду даного законопроекту.

Голова Комітету                                                          С.В.КАЛЬЧЕНКО