ВИСНОВОК
на проект Постанови Верховної Ради України «Про звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуваннями нападів на Катерину Гандзюк та інших громадських активістів протягом 2017-2018 років», внесений народним депутатом України – головою Тимчасової слідчої комісії Василівим І.В. (реєстр. № 4445 від 02.12.2020)

За дорученням Голови Верховної Ради України Разумкова Д.О.                              від 7 грудня 2020 року в Комітеті попередньо розглянуто проект Постанови Верховної Ради України «Про звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуваннями нападів на Катерину Гандзюк та інших громадських активістів протягом 2017-2018 років», внесений народним депутатом України – головою Тимчасової слідчої комісії Василівим І.В. (реєстр. № 4445 від 02.12.2020). 
Відповідно до положень частин другої та четвертої статті 3 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» слідча комісія у визначений Верховною Радою України термін, але не пізніш як через шість місяців з дня її утворення, подає Верховній Раді України письмовий звіт про виконану роботу, а також підготовлені нею пропозиції щодо проектів актів Верховної Ради України, висновки, пропозиції та інші матеріали, які надаються народним депутатам України для ознайомлення. Термін звіту слідчої комісії визначається Верховною Радою України у постанові про утворення відповідної комісії.
Верховна Рада України заслуховує звіт про діяльність тимчасової слідчої комісії в будь-який час не пізніше встановленого терміну для її діяльності або на вимогу тимчасової слідчої комісії раніше цього терміну, але не більше двох разів за весь термін її діяльності (частина сьома статті 88 Регламенту Верховної Ради України).
Вимоги до висновків щодо роботи тимчасової слідчої комісії, особливості надання тимчасовою слідчою комісією звіту щодо її роботи визначені положеннями статей 21, 22 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», статей 87, 88 Регламенту Верховної Ради України.
Так, результати розслідування тимчасова слідча комісія викладає в звіті, який повинен містити висновки і пропозиції про факти й обставини, які стали підставами для проведення розслідування; відомості чи обставини, встановлені тимчасовою слідчою комісією, і докази, якими це підтверджується; відомості чи обставини, що не підтвердилися; факти й обставини, які не були перевірені, із зазначенням причин, з яких перевірка не здійснювалася (частина перша статті 21 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», частина перша статті 88 Регламенту Верховної Ради України).
Слідча комісія при підготовці висновку щодо кожної встановленої обставини проводить голосування. Результати голосування із зазначенням кількості голосів, поданих «за», «проти», «утримався», наводяться у висновку слідчої комісії. Висновок вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало більше половини членів слідчої комісії від її складу, затвердженого Верховною Радою України. Усі висновки слідчої комісії оформляються письмово і підписуються головою та секретарем слідчої комісії (частина друга статті 21 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України»).
У пропозиціях тимчасової слідчої комісії зазначається, яким чином мають бути використані висновки тимчасової слідчої комісії у разі прийняття Верховною Радою України рішення щодо них. Пропозиції тимчасової слідчої комісії викладаються у проекті постанови чи іншого акта Верховної Ради України і вносяться на розгляд Верховної Ради України народними депутатами України – членами тимчасової слідчої комісії (частина третя статті 21 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», частина друга статті 88 Регламенту Верховної Ради України). 
У статті 22 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», статті 88 Регламенту Верховної Ради України встановлені вимоги до розгляду Верховною Радою України звіту тимчасової слідчої комісії. 
Так, за результатами розгляду висновків і пропозицій тимчасової слідчої комісії Верховна Рада України може прийняти рішення, зокрема, взяти до їх до відома; припинити повноваження тимчасової слідчої комісії, а в разі необхідності вирішити питання щодо, зокрема, направлення матеріалів слідчої комісії до Офісу Генерального прокуратура для їх вивчення та відповідного реагування; направити висновки слідчої комісії для реагування згідно із законом відповідному органу державної влади, іншому державному органу, органу місцевого самоврядування чи посадовій особі; опублікувати висновки слідчої комісії у газеті «Голос України» з додержанням вимог закону щодо захисту інформації з обмеженим доступом, у тому числі таємної чи іншої охоронюваної законом інформації.
Зазначаємо, що Постановою Верховної Ради України від 12 грудня            2019 року № 366-IX була утворена Тимчасова слідча комісія Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуваннями нападів на Катерину Гандзюк та інших громадських активістів протягом 2017-2018 років (далі – Тимчасова слідча комісія) та визначено, що термін діяльності Тимчасової слідчої комісії становить один рік з дня її утворення; звіт про виконану роботу комісії має бути заслуханий не пізніше шестимісячного терміну з дня її утворення, а термін заслуховування кожного наступного звіту не пізніше шести місяців з дня, коли був заслуханий попередній звіт (Постанова Верховної ради України від 17 червня 2020 року № 712), тобто до 17 грудня 2020 року. 
 2 грудня 2020 року народним депутатом України – головою Тимчасової слідчої комісії Василівим І.В. внесено на розгляд Верховної Ради України проект Постанови Верховної Ради України про звіт Тимчасової слідчої комісії, а також, власне, звіт комісії, який додано до проекту Постанови.
Зазначаємо, що проект Постанови про звіт Тимчасової слідчої комісії подано до Верховної Ради України головою зазначеної Тимчасової слідчої комісії, в супереч вимогам частини другої статті 3 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» та частини першої статті 86 Регламенту Верховної Ради України, і жоден із доданих до проекту Постанови документів не містить інформації про рішення Тимчасової слідчої комісії доручити голові комісії внести на розгляд Верховної Ради України проект Постанови Верховної Ради України.
Разом з проектом Постанови (№ 4445) головою Тимчасової слідчої комісії подано до Верховної Ради України звіт комісії про виконану роботу (далі - Звіт), по суті змісту якого зазначаємо наступне. 
У розділі «1. Вбивство Гандзюк К.В.» (стор. 3 Звіту) зазначено, що «з метою отримання інформації щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 22019000000000101, № 22019000000000102 від 19 квітня 2019 року та № 22019000000000215 від 12 липня 2019 року Тимчасовою слідчою комісією направлено звернення до Офісу Генерального прокурора та Служби безпеки України... З отриманої інформації встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22019000000000102 від 19 квітня 2019 року за фактом нападу 31.07.2018 на Катерину Гандзюк за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 121 КК України. Наразі жодній особі в цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру».
Звертаємо увагу на те, що у пункті 1 Висновків, наведених на сторінці 22 Звіту, зазначено, що «необхідним є продовження здійснення контролю за досудовим розслідуванням у (окремих) кримінальних провадженнях» проте відсутнє кримінальне провадження за фактом нападу на Катерину Гандзюк, водночас розслідування саме цих фактів стало однієї з основних підстав утворення Тимчасової слідчої комісії, що знайшло своє відображення у назві комісії.  
Окремо привертаємо увагу до позиції Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні від 11 квітня 2000 року № 4-рп, зокрема: «Як випливає із статті 19 Конституції України та чинного законодавства, органи державної влади… їх представники не повинні втручатись у діяльність прокуратури…, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство…, а також з питань провадження слідчими прокуратури досудового слідства в конкретних кримінальних справах. Це стосується і Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України. Такий висновок випливає з того, що Конституція України серед повноважень Верховної Ради України безпосередньо не передбачає здійснення контролю за діяльністю прокуратури, а правом надавати собі додаткові контрольні повноваження шляхом прийняття відповідного закону Верховна Рада України не наділена».
Також зазначаємо, що положення пункту 4 Пропозицій Тимчасової слідчої комісії, наведені на сторінці 23 Звіту, не відповідають положенням пункту 3 проекту Постанови (реєстр. № 4445), а саме: серед органів, зазначених у пункту 4 Пропозицій, яким пропонується направити Звіт Тимчасової слідчої комісії, зазначається «Генеральна прокуратура України», проте відповідно до підпункту 2 пункту 21 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру», якими визначено, що систему прокуратури України становить, зокрема, «Офіс Генерального прокурора». Крім того, у пункті 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону України зазначено, що день початку роботи Офісу Генерального прокурора визначається рішеннями Генерального прокурора. Так, відповідно до пункту 1 наказу Генерального прокурора від 23 грудня 2019 року № 351 днем початку роботи Офісу Генерального прокурора визначено 2 січня 2020 року.
Окремо зауважуємо, що ані в поданні, ані у самому Звіті Тимчасової слідчої комісії не зазначено, чи розглянуто та ухвалено висновки і пропозиції (Звіт) на засіданні  Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України шляхом голосування більше половини членів слідчої комісії від її складу, затвердженого Верховною Радою України, як це передбачено вимогами частини другої статті 21 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України».
Враховуючи викладене, зауважуємо, що проект Постанови Верховної Ради України  має бути внесено з дотриманням вимог статей 21 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України».
Проект рішення Комітету додається.