До реєстр. № 3084
  від  18.02.2020

ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ 

										      
 ВИСНОВОК

на проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України» (щодо мови роботи), внесений  народними депутатами України Волошиним О.А. та Бужанським М.А. (реєстр. № 3084                               від 18.02.2020 )

Комітет на засіданні 15 липня 2020 року (протокол № 43) розглянув згідно з дорученням Голови Верховної Ради України Разумкова Д.О.  від 21 лютого ц.р. проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України» (щодо мови роботи), внесений народними депутатами України Волошиним О.А. та Бужанським М.А. (реєстр. № 3084 від 18.02.2020) та висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 14 квітня 2020 року. 
Метою законопроекту, як зазначено в пояснювальній записці, є приведення статті 2 Регламенту Верховної Ради України у відповідність із нормами статті 10 Конституції України та рекомендаціями Венеціанської комісії від 6 грудня 2019 року, а саме: частину третю зазначеної статті викласти в новій редакції: «3. Мовою роботи посадових осіб Верховної Ради, на яких поширюється дія Закону України «Про державу службу», є державна мова» та доповнити статтю новими частинами четвертою і п’ятою в такій редакції: 
«4. Відповідно до статті 10 Конституції Україні в роботі Верховної Ради може використовуватися російська та інші мови національних меншин України.                       
5. Народні депутати та інші особи, на яких не поширюється дія Закону України «Про державу службу», на пленарних засіданнях Верховної Ради, парламентських слуханнях, в роботі органів Верховної Ради можуть використовувати для всіх видів виступів, передбачених у статті 32 цього Регламенту, мови національних меншин України. У такому разі за потреби Апарат Верховної Ради України забезпечує переклад з мов національних меншин України на державну мову і навпаки».
Відповідно до частини третьої статті 93 Регламенту Верховної Ради України та предмета відання Комітету, визначеного Постановою Верховної Ради України «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України дев’ятого скликання» від 29 серпня 2019 року 
№ 19-IХ, Комітет зазначив, що проект Закону України (реєстр. № 3084) внесено на реєстрацію згідно з частиною першою статті 89, частиною другою статті 90 та частинами першою, другою і шостою статті 91 Регламенту Верховної Ради України, за підписом осіб, які мають право законодавчої ініціативи, разом з проектом постанови, яку пропонується Верховній Раді України прийняти за результатами його розгляду, пропозицією щодо кандидатури доповідача на пленарному засіданні, пояснювальною запискою, порівняльною таблицею та електронним файлом. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною п’ятою статті 83 Конституції України порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.
Комітет звернув увагу на запропоновану нову частину третю  статті 2 Регламенту Верховної Ради України, якою пропонується визначити, що «мовою роботи посадових осіб Верховної Ради, на яких поширюється дія Закону України «Про державу службу», є державна мова». 
Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова. 
У розвиток зазначених конституційних норм діючою частиною третьою статті 2 Регламенту Верховної Ради України передбачено, що мовою роботи Верховної Ради України, її органів та посадових осіб є державна мова.
Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» передбачено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.
Комітет зазначив, що посадова особа – це службовець, наділений владними повноваженнями з метою здійснення організаційно-розпорядчих функцій і забезпечення узгодженості в діяльності інших учасників службових відносин.
Повноваження народного депутата України визначаються Конституцією та законами України (частина четверта статті 76 Конституції України). При виконанні своїх повноважень народний депутат України керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі (частина третя статті 1 Закону України «Про статус народного депутата України»). При цьому, дія Закону України «Про державну службу»  не поширюється на народних депутатів України (пункт 7 частини третьої статті 3 Закону).
Відтак, виходячи із запропонованих новел, вимога щодо використання державної мови має поширюватися не на народних депутатів України, а лише на посадових осіб Верховної Ради України, тобто на державних службовців Апарату Верховної Ради України.    
Щодо запропонованої нової частини четвертої статті 2 Регламенту Верховної Ради України, якою пропонується передбачити, що в роботі Верховної Ради України може використовуватися російська та інші мови національних меншин України відповідно до статті 10 Конституції Україні, зазначаємо таке
Згідно з частинами першою, третьою та п’ятою статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова; в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України; застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.
Разом з цим, слід взяти до уваги рішення Конституційного Суду України у справі про застосування української мови від 14 грудня 1999 року   № 10-рп/99, в якому у мотивувальній частині зазначено, що «Положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким "державною мовою в Україні є українська мова", треба розуміти так, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства,  документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов’язаний, обов’язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов’язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації.
Комітет зазначив, що запропонована нова редакція частини четвертої статті 2 Регламенту Верховної Ради України не узгоджується з частиною першою статті 12 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», якою передбачено, що робочою мовою діяльності органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій державної і комунальної форм власності, у тому числі мовою засідань, заходів, зустрічей та мовою робочого спілкування, є державна мова. При цьому, автори законопроекту не пропонують внести зміни до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Викладені вище зауваження щодо неузгодженості з положеннями статті 12  Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» стосуються також і запропонованої нової редакції частини п’ятої  статті 2 Регламенту Верховної Ради України, в якій йдеться про можливість використання  народними депутатами України  мов національних меншин на пленарних засіданнях Верховної Ради України.
Згідно з частиною другою статті 1 Регламенту Верховної Ради України Регламент Верховної Ради України встановлює порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради України, її засідань, формування державних органів, визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради України. Особливості здійснення контрольних функцій Верховної Ради України у сферах національної безпеки і оборони визначаються Законом України «Про національну безпеку України».
Отже, для запровадження новел, запропонованих у поданому  законопроекті, зміни необхідно внести до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» з подальшим приведенням у відповідність до них процедурних норм Регламенту  Верховної Ради України.
При підготовці цього висновку Комітетом взято до уваги висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України, в узагальнюючому висновку якого зазначено, що за результатами розгляду у першому читанні законопроект доцільно відхилити.
Разом з цим, у висновку Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України зазначається про неузгодженість окремих положень законопроекту з Конституцією України, у зв’язку з цим Комітет звернувся з листом до Комітету з питань правової політики (лист № 04-28/9-73406 (106247) від 11.06.2020)  розглянути зазначений законопроект та ухвалити висновок на його відповідність Конституції України. 
Згідно з частиною третьою статті 93 Регламенту Верховної Ради України головний комітет попередньо розглядає законопроект, проект іншого акта і ухвалює висновок щодо доцільності включення його до порядку денного сесії Верховної Ради України. 
Враховуючи викладене та те, що зазначений законопроект не включено до Плану законопроектної роботи Верховної Ради України на 2020 рік (Постанова Верховної Ради України № 689-IX від 16.06.2020), керуючись положеннями частини третьої статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України» (щодо мови роботи), внесений народними депутатами України Волошиним О.А. та Бужанським М.А. (реєстр. № 3084 від 18.02.2020), та прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України не включати цей законопроект до порядку денного четвертої сесії Верховної Ради України дев’ятого скликання.

Голова Комітету                                                     С.В.КАЛЬЧЕНКО