Author: Олеся Миколаївна Олексійчук
Last saved by: Шаповалова Кристина Сергіївна

До реєстр. № 2527
від 04.12.2019

          ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ

ВИСНОВОК

на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» в частині застосування народним депутатом України електронного цифрового підпису», внесений народними депутатами України Піпою Н.Р., Лозинським Р.М., Васильченко Г.І. та іншими (реєстр.
№ 2527 від 04.12.2019) 

Комітет на засіданні 8 травня 2020 року (протокол № 35) згідно з дорученням Голови Верховної Ради України Разумкова Д.О. від 5 грудня  2019 року розглянув проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» в частині застосування народним депутатом України електронного цифрового підпису», внесений народними депутатами України
Піпою Н.Р., Лозинським Р.М., Васильченко Г.І. та іншими (реєстр. № 2527 від 04.12.2019), висновок Комітету з питань бюджету (лист від 20.02.2020
№ 04-13/8-337 (42969), а також висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України (від 10.02.2020 № 16/3-135/2527 (21478).
Вказаний законопроект включено до другого розділу порядку денного третьої сесії Верховної Ради України дев’ятого скликання (Постанова Верховної Ради України від 04.02.2020 № 485-ІХ), як такий щодо якого головний комітет здійснює підготовку і доопрацювання для розгляду в першому читанні. 
Поданим проектом Закону пропонується внести зміни до Закону України «Про статус народного депутата України» – пункт 16 статті 24 доповнити словами «або для оформлення електронних документів, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», які надсилаються засобами електронного зв’язку».
З урахуванням запропонованого законопроектом доповнення, народний депутат України буде зобов’язаний «використовувати депутатські бланки лише для офіційних запитів, звернень та листів, які підписуються ним власноручно або для оформлення електронних документів з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», які надсилаються засобами електронного зв’язку». 
Даний законопроект, як зазначено у пояснювальній записці до нього, розроблено з метою «запровадження електронного цифрового підпису в роботі народного депутата України, зокрема при підготовці депутатських звернень та запитів».
Відповідно до частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України Комітет зазначив, що законопроект зареєстровано відповідно до статей 90 – 92 Регламенту Верховної Ради України.
Водночас, Комітет привернув увагу на окремі недоліки в оформленні супровідних документів до проекту закону. Так, відповідно до частини шостої статті 91 Регламенту Верховної Ради України до законопроекту про внесення змін до законів додається порівняльна таблиця, яка містить редакцію відповідних положень (статей, частин, пунктів, абзаців тощо) чинного закону та нову його редакцію з урахуванням запропонованих змін. Водночас, зміст запропонованих змін, що наводяться у тексті законопроекту не відповідають їх змісту, що наводиться у порівняльній таблиці до проекту Закону (у частині редакції з урахуванням запропонованих змін).
Також Комітет вказав на редакційну неточність запропонованих змін, оскільки чинна редакція пункту 16 частини першої статті 24 (Обов’язки народного депутата України) передбачає виключний випадок використання депутатських бланків – лише для офіційного листування за власноручним підписом, водночас доповнення передбачають альтернативне використання таких бланків – або для оформлення електронного документа, що вже ставить під сумнів таку вимогу, як використання їх лише у передбачений чинною редакцією статті 24 спосіб. Тому зміст вказаного доповнення варто доопрацювати редакційно, можливо передбачивши, що офіційне листування народного депутата України здійснюється з використанням бланку народного депутата України, який підписується власноручно, або ж з використанням електронного цифрового підпису для створення відповідного документа в електронній формі.

По суті правового змісту законопроекту Комітет зауважив таке.
Закон України «Про статус народного депутата України» (далі – Закон) визначає статус (права, обов’язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами. Обов’язки народного депутата України визначені у статті 24 Закону, серед яких – обов’язок використовувати депутатські бланки лише для офіційних запитів, звернень та листів, які підписуються ним власноручно. 
У контексті визначених вимог до підпису народного депутата України (власноручний підпис) у реалізації ним права на запити, звернення, листи з використанням депутатського бланку, варто зазначити, що відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про статус народного депутата України» при виконанні своїх повноважень народний депутат України керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі. 
Станом на день набрання чинності Законом України «Про статус народного депутата України» (від 22.03.2001 № 2328-ІІІ) чинним законодавством України не було передбачено іншого способу візування офіційних документів, окрім власноручного підпису. Тому даним приписом законодавець передбачив, що використання депутатського бланку можливе лише ним і за його підписом, з міркування запобігти його використанню іншими особами.

Використання електронного цифрового підпису було врегульовано дещо згодом – Законом України «Про електронний цифровий підпис» (від 22.05.2003 № 852-IV), наразі питання використання електронного підпису, як і власне визначення цього поняття, врегульовано Законом України «Про електронні довірчі послуги» (від 05.10.2017 № 2155-VIII).

Водночас, Комітет зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України щодо вдосконалення електронної форми документообігу у Верховній Раді України» від 16.01.2020 № 469-IX внесено низку змін до Регламенту Верховної Ради України щодо вдосконалення електронного документообігу у Верховній Раді України. Так, статтею 7^1 Регламенту Верховної Ради України передбачено, що документообіг у Верховній Раді України здійснюється в електронній та паперовій формах. Електронна форма документообігу є основною. Документом у розумінні Регламенту Верховної Ради України є документ, створений в електронній формі з додержанням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», а у випадках, передбачених Регламентом Верховної Ради України, – створений у паперовій формі.
Натомість, вказаним вище Законом (№ 469-IX) не запропоновано зміни до статей 224 та 225 Регламенту Верховної Ради України, що визначають порядок внесення депутатських запитів та розгляду цього питання Верховною Радою України, та не передбачено паперової чи електронної форми депутатського запиту. Вочевидь, що питання оформлення депутатського запиту у формі електронного документа для його направлення Президенту України (за необхідності підтримки рішення про його направлення не менш як однієї третиною народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України) з використанням електронних підписів такої кількості народних депутатів України реалізувати буде більш складно, у порівнянні з використанням письмової форми документа із власноручними підписами народних депутатів України.
Підтримуючи ідею запровадження електронного документообігу у депутатській діяльності (з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги»), вважаємо, що доречнішим є внесення змін саме до тих статей Закону України «Про статус народного депутата України», які передбачаються письмову форму того чи іншого документа. Для прикладу, стаття 15 Закону передбачає, що депутатський запит вноситься народним депутатом України у письмовій формі; відповідно до статті 16 Закону депутатське звернення – викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата України; у реалізації народним депутатом України права на забезпечення інформацією (стаття 19 Закону) передбачено взяття народним депутатом України певного письмового зобов’язання та інші випадки офіційного листування народного депутата України з питань його депутатської діяльності у письмовій формі.
Так, зокрема, у Верховній Раді України зареєстровано проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» (щодо депутатських звернень)», внесений народними депутатами України
Штепою С.С., Крячком М.В., Сохою Р.В. та іншими (реєстр. № 3157 від 03.03.2020), положеннями якого пропонуються зміни до статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України», що передбачають можливість реалізації права народного депутата України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, в тому числі в електронній формі (із застосуванням електронного документа). 
Таким чином, запропоновані законопроектом (реєстр. № 2527) зміни не забезпечать реалізацію поставленої у проекті мети, а для впровадження електронного документообігу в роботі народного депутата України потрібно внести зміни не лише до пункту 16 частини першої статті 24 Закону України «Про статус народного депутата України», що передбачають обов’язок використання народним депутатом України депутатського бланку для оформлення запитів, звернень та листів із власноручним підписом, а тих, що випливають із змін до Регламенту Верховної Ради України щодо ведення електронного документообігу у Верховній Раді України.
Комітет з питань бюджету за результатами розгляду законопроекту
(реєстр. № 2527) ухвалив рішення, що зазначений законопроект не має впливу на показники бюджетів та у разі прийняття відповідного закону він може  набирати чинності згідно із законодавством. 
Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України у висновку на законопроект зазначає, що запропоновані зміни, які передбачають використання депутатських бланків «для оформлення електронних документів», виглядають недоречними у контексті змісту припису пункту 16 частини першої статті 24 Закону, адже вони не узгоджуються з предметом регулювання цього припису, де фактично йдеться про використання паперових депутатських бланків, та вважає, що у разі необхідності відповідні новації щодо використання електронного цифрового підпису народними депутатами України слід сформулювати у вигляді окремого припису.
В узагальнюючому висновку Головного науково-експертного управління йдеться про доцільність повернення на доопрацювання законопроекту за результатами розгляду його у першому читанні.

З огляду на вищезазначене та керуючись положеннями статті 108 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» в частині застосування народним депутатом України електронного цифрового підпису», внесений народними депутатами України Піпою Н.Р., Лозинським Р.М., Васильченко Г.І. та іншими (реєстр. № 2527 від 04.12.2019), та прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні, відповідно до пункту 3 частини першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України, повернути його суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.

Голова Комітету				   	                    С.В.КАЛЬЧЕНКО