До реєстр. № 2756
від 16.01.2020

                                                      

ВИСНОВОК 

на проект Постанови Верховної Ради України «Про утворення Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуванням вбивства Павла Шеремета», внесений народним депутатом України Фріз І.В. (реєстр. № 2756 від 16.01.2020)  
  
Комітет на засіданні 12 лютого 2020 року (протокол № 27) розглянув, за дорученням Голови Верховної Ради України Разумкова Д.О. від 20 січня                  2020 року, проект Постанови Верховної Ради України «Про утворення Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуванням вбивства Павла Шеремета», внесений народним депутатом України Фріз І.В. (реєстр. № 2756 від 16.01.2020), на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам. 
Метою утворення тимчасової слідчої комісії  є повне, всебічне та об’єктивне дослідження всіх обставин справи Павла Шеремета, перевірка правомірності дій правоохоронних органів та суду, перевірка законності арешту трьох підозрюваних у справі та з’ясування справжнього стану розслідування вбивства Павла Шеремета.
У пункті 2 проекту Постанови ініціатор внесення  визначає основні завдання Тимчасової слідчої комісії, зокрема, проведення перевірки ходу розслідування правоохоронними органами України вбивства Павла Шеремета (підпункт 1); проведення перевірки дій правоохоронних органів, суду та прокуратури у справі Павла Шеремета на відповідність вимогам Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України (підпункт 2); проведення перевірки доказової бази, наданої стороною обвинувачення у даній справі (підпункт 3); проведення перевірки дотримання судом та прокуратурою у справі Павла Шеремета визначених законом принципів здійснення судочинства (підпункт 4).
Крім того, у пункті 7 проекту Постанови передбачено, що Верховна Рада України зобов’язує, зокрема, Генеральну прокуратуру, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України сприяти діяльності Тимчасової слідчої комісії щодо доступу її членів до інформації, матеріалів та документів.
Відповідно до частини третьої статті 89 Конституції України, частини першої статті 1 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» та частини першої статті 87 Регламенту Верховної Ради України, Верховна Рада України для проведення розслідування з питань, що становлять суспільний інтерес, утворює тимчасові слідчі комісії, якщо за це проголосувала не менш як одна третина від конституційного складу Верховної Ради України.
Комітет звернув увагу на те, що мета, завдання та повноваження тимчасових слідчих комісій Верховної Ради України визначені у розділах ІІ та ІІІ Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України». 
Зокрема, частиною першою статті 12 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» передбачено, що тимчасова слідча комісія Верховної Ради України має право, зокрема: у порядку, визначеному законом, отримувати необхідну для своєї діяльності інформацію, документи, матеріали та інші відомості, що стосуються предмета розслідування; ознайомлюватися з документами, які стосуються предмета розслідування, отримувати їх копії; запрошувати посадових осіб, службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, керівників (посадових осіб, які виконують їх обов’язки) підприємств, установ і організацій, громадських об’єднань та окремих громадян, для отримання показань чи пояснень з питань, щодо яких проводиться розслідування тимчасовою слідчою комісією, заслуховувати їх на своєму засіданні, ставити їм запитання. 
Комітет зауважив, що пунктом першим частини четвертої статті 4 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» визначені підстави, з яких тимчасова слідча комісія не може утворюватися, а саме – з питань здійснення правосуддя судом. Ця правова норма ґрунтується на положеннях статті 6 Конституції України, які передбачають, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.
Крім цього, відповідно до положень частини першої статті 124,                             частин першої та другої статті 126, частини першої статті 127 Конституції України, частини першої  статті 5,  частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюють виключно суди та судді; незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. 
Комітет звернув увагу на те, що розслідування вбивства Павла Шеремета вже є предметом розгляду підрозділів Національної поліції України, Генеральної прокуратури та суду.  
У зв’язку з цим, проект Постанови мав бути підготовлений з урахуванням положень Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» та позицій Конституційного Суду України, які викладені у рішеннях  від 11 квітня 2000 року № 4-рп, від 1 грудня 2004 року                               № 19-рп/2004, від 12 липня 2011 року № 8-рп/2011, зокрема: «Як випливає із статті 19 Конституції України та чинного законодавства, органи державної влади… їх представники не повинні втручатись у діяльність прокуратури…, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство…, а також з питань провадження слідчими прокуратури досудового слідства в конкретних кримінальних справах. Це стосується і Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України. Такий висновок випливає з того, що Конституція України серед повноважень Верховної Ради України безпосередньо не передбачає здійснення контролю за діяльністю прокуратури, а правом надавати собі додаткові контрольні повноваження шляхом прийняття відповідного закону Верховна Рада України не наділена»; «положення частини другої статті 126  Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється»  треба  розуміти  як  забезпечення незалежності  суддів  у зв’язку із здійсненням ними правосуддя,  а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування,  їх посадових і службових осіб, фізичних та  юридичних осіб   з   метою  перешкодити  виконанню  суддями професійних обов’язків або схилити їх до винесення  неправосудного рішення тощо»; «Уточнене формулювання у Законі конституційного принципу незалежності судів та суддів не є його звуженням, тому що вказана норма застосовується у системному  зв’язку  з  положеннями частини  другої  статті  126  Конституції України з урахуванням верховенства конституційних норм і принципу їх прямої дії». 
Крім цього, стосовно права тимчасової слідчої комісії «ініціювати питання про притягнення винних осіб до відповідальності, передбаченої законодавством України» (підпункт 6), Комітет зазначив, що згідно з пунктом 22 частини першої  статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них визначаються виключно законами України.
Разом з цим, положеннями статей 21 та 22 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», статті 88 Регламенту Верховної Ради України передбачено, що результати розслідування тимчасова слідча комісія викладає у письмовому звіті, який має містити висновки і пропозиції, зокрема, про факти і обставини, які стали підставами для проведення розслідування та про відомості чи обставини, встановлені тимчасовою слідчою комісією, і докази, якими це підтверджується. При розгляді висновків і пропозицій тимчасової слідчої комісії Верховна Рада України в разі необхідності вирішує питання щодо направлення матеріалів слідчої комісії до Генеральної прокуратури для їх вивчення та відповідного реагування.
При цьому, висновки і пропозиції тимчасової слідчої комісії не є вирішальними для органів, які здійснюють кримінальне провадження (частина четверта статті 22 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», частина п’ята статті 88 Регламенту Верховної Ради України).
Щодо кількісного і персонального складу тимчасової слідчої комісій, Комітет зазначив, що вимоги до складу комісії визначені положеннями статті 4 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» та частинами другою – п’ятою, сьомою та восьмою статті 85, частиною другою статті 87 Регламенту Верховної Ради України.
Так, кількісний склад тимчасової слідчої комісії формується з урахуванням принципу пропорційного представництва депутатських фракцій (депутатських груп).  Пропозиції щодо кількісного та персонального складу тимчасової слідчої комісії подаються у письмовій формі депутатськими фракціями (депутатськими групами) у п’ятиденний строк з дня направлення до них письмового звернення ініціатора утворення тимчасової слідчої комісії.
Крім цього, Верховна Рада України приймає постанову про утворення тимчасової слідчої комісії, в якій визначає, зокрема, кількісний і персональний склад тимчасової комісії, голову тимчасової комісії та заступника голови.                     На посаду голови тимчасової комісії не може бути обраний голова комітету. Голова тимчасової  комісії, заступник голови та секретар комісії не можуть бути членами однієї депутатської фракції (депутатської групи).
Секретар тимчасової слідчої комісії обирається на першому засіданні тимчасової слідчої комісії із числа її членів шляхом таємного або відкритого голосування більшістю народних депутатів України від складу тимчасової слідчої комісії, затвердженого Верховною Радою України. 
У пункті 3 проекту Постанови пропонується, зокрема, обрати двох заступників голови Тимчасової слідчої комісії, що не узгоджується з  положенням пункту 3 частини п’ятої статті 4  Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», пункту 3 частини четвертої статті 85 Регламенту Верховної Ради України, якими передбачено, що при утворенні слідчої комісії Верховна Рада України приймає  постанову, в якій визначається, зокрема, кількісний і персональний склад слідчої комісії, голова слідчої комісії та заступник голови. 
Пунктом 4 проекту Постанови ініціатор внесення визначає загальну кількість членів запропонованої тимчасової слідчої комісії, а саме 10 народних депутатів України. Водночас,  Комітет звернув увагу на те, що у проекті Постанови не визначено пропорційне представництво депутатських фракцій (депутатських груп) щодо кількісного складу їх представників у складі  утворюваної тимчасової слідчої комісії.
Згідно з пропозиціями депутатських фракцій, депутатських груп та позафракційного народного депутата України, що надійшли до ініціатора внесення, пропонується обрати до персонального складу тимчасової слідчої комісії таких народних депутатів України: 
від депутатської фракції ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «СЛУГА НАРОДУ»                              (4 народних депутати України): 
Дирдіна Максима Євгенович;
Брагара Євгенія Вадимовича;
Кабанова Олександра Євгенійовича;
Цибу Тетяну Вікторівну – заступник голови Тимчасової слідчої комісії;
від депутатської фракції політичної партії Всеукраїнське об’єднання «Батьківщина» (1 народного депутата України) –  Лабунську Анжеліку Вікторівну;
від депутатської фракції Політичної партії «ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ» (2 народних депутати України):
Фріз Ірину Василівну – голова Тимчасової слідчої комісії;
Павленка Ростислава Миколайовича;
від депутатських фракцій Політичної Партії «ГОЛОС» (1 народного депутата України) – Осадчука Андрія Петровича – заступник голови Тимчасової слідчої комісії;
від депутатської групи «ДОВІРА» (1 народного депутата України) –  Лунченка Валерія Валерійовича;
від позафракційних народних депутатів України (1 народного депутата України) – Рудика Сергія Ярославовича.
Комітет зауважив, що погодження депутатської фракції ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ» стосовно обрання народного депутата України Фріз Ірини Василівни до складу утворюваної комісії відсутнє у супровідних документах до проекту Постанови, що не відповідає вимогам частини третьої статті 85 Регламенту Верховної Ради України. 
Також Комітет зазначив, що від депутатської фракції Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА – ЗА ЖИТТЯ» та депутатської групи «За майбутнє» пропозицій щодо кількісного та персонального складу утворюваної тимчасової слідчої комісії не надійшло і у проекті Постанови представники цих депутатської фракції та депутатської групи відсутні.
Крім того Комітетом взято до відома, що до проекту Постанови додані копії письмових звернень ініціатора внесення від 17 грудня 2019 року до всіх депутатських фракцій, депутатських груп у Верховній Раді України та позафракційних народних депутатів України. 
Комітет також зауважив, що відповідно до частини третьої статті 85, частини другої статті 87 Регламенту Верховної Ради України якщо депутатська фракція (депутатська група) не запропонувала у встановлений строк представників для роботи в тимчасовій слідчий комісії, то така комісія створюється без участі представників цієї депутатської фракції (депутатської групи).
Стосовно обрання позафракційного народного депутата України                     Рудика С.Я. до складу Тимчасової слідчої комісії, Комітет зазначив, що обрання позафракційного народного депутата України до складу тимчасових спеціальних та слідчих комісій законодавчо не передбачено.
Разом з цим, народний депутат України не може бути обмежений у своїх повноваженнях (частина перша статті 26 Закону України «Про статус народного депутата України»), Верховна Рада України своїм рішенням може визначитись з цього питання.
Також Комітет зауважив, що відповідно до пункту 7 проекту Постанови матеріально-технічне, кадрове, інформаційне та організаційне забезпечення роботи Тимчасової слідчої комісії покладається на Апарат Верховної Ради України, проте в кошторисах Верховної Ради України як на 2019 рік так і на               2020 рік не передбачено кошти на фінансове забезпечення тимчасових спеціальних комісій та тимчасових слідчих комісій. Разом з цим, розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України «Про норми витрат паперово-канцелярського приладдя та забезпечення поліграфічною продукцією» від 26 грудня 2019 року  № 251 затверджено норми витрат на рік паперово-канцелярського приладдя, поліграфічної продукції, зокрема, і для тимчасових спеціальних та тимчасових слідчих комісій.  
Одночасно Комітет звернув увагу на те, що Верховною Радою України вже утворено п’ять тимчасових слідчих та дві тимчасові спеціальні комісії, а загалом розглянуто та підтримано Комітетом 12 проектів постанов Верховної Ради України про утворення тимчасових слідчих та спеціальних комісій.  
Положення частини другої  статті 19 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 94  Регламенту Верховної Ради України, за наявності висновку комітету, до предмета відання  якого належать питання регламенту, про те, що внесений законопроект, проект іншого акта оформлений  та/або зареєстрований без дотримання  вимог  закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, відповідні законопроекти, проекти інших актів Голова Верховної Ради України повертає суб’єкту права законодавчої ініціативи без його розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України.
Згідно з частиною четвертою цієї ж статті повернені законопроекти, проекти інших актів можуть бути повторно внесені на розгляд Верховної Ради України за умови усунення недоліків, що стали підставою для їх повернення.
З огляду на зазначене та враховуючи, що проект Постанови Верховної Ради України «Про утворення Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для здійснення парламентського контролю за розслідуванням вбивства Павла Шеремета», внесений народним депутатом України Фріз І.В. (реєстр. № 2756 від 16.01.2020), оформлено без дотримання вимог статті 4 Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України» і статей 85, 87 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив висновок на проект Постанови Верховної Ради України (реєстр. № 2756) та прийняв рішення звернутися до Голови Верховної Ради України, відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 94 Регламенту Верховної Ради України, з пропозицією повернути зазначений  проект Постанови Верховної Ради України (реєстр. № 2756)  суб’єкту права законодавчої ініціативи без його включення до порядку денного сесії та розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України.   

Голова Комітету                                                               С.В.КАЛЬЧЕНКО