До реєстр. № 2060
від 04.09.2019

                                                                                     ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ

                                                            ВИСНОВОК
на проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо удосконалення законодавчого процесу)», внесений народним депутатом України Власенком С.В. (реєстр. № 2060 від 04.09.2019) 
  
Комітет на засіданні 5 лютого 2020 року (протокол № 26) розглянув за дорученням Голови Верховної Ради України Разумкова Д.О. від  6 вересня                  2019 року проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо удосконалення законодавчого процесу)», внесений народним депутатом України Власенком С.В. (реєстр. № 2060 від 04.09.2019), висновки Комітету з питань бюджету (лист від 01.11.2019 № 04-13/8-473 (202984), Комітету з питань антикорупційної політики (лист від 11.11.2019 № 04-12/17-383 (211294) та висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 18.11.2019 № 16/3-695/2060(219333). 
Комітет зазначив, що вказаний законопроект був попередньо розглянутий Комітетом 9 жовтня 2019 року відповідно до частини третьої  статті 93 Регламенту Верховної Ради України (протокол № 10), та включено до порядку денного другої сесії Верховної Ради України дев’ятого скликання (Постанова Верховної Ради України від 15.10.2019 № 191-ІХ). 
Метою законопроекту є «упорядкування і вдосконалення певних процедур законотворчого процесу, шляхом внесення доповнень та змін до окремих статей Регламенту Верховної Ради України. Унормування критеріїв прийняття окремих рішень та проходження законодавчого процесу сприятиме якісній реалізації вже існуючого нормативно-правового фундаменту діяльності Верховної Ради України» тощо.
Для досягнення зазначеної мети у поданому законопроекті пропонується внести зміни до  статей 6, 9, 19, 20, 23, 27, 28, 29, 31, 32,  48, 49, 50, 96, 101, 102, 104, 109, 110, 113, 114, 116, 119, 121, 134, 157, 177, 181  Регламенту Верховної Ради України та  доповнити його новою статтею 2241 (право народного депутата України на отримання інформації з обмеженим доступом). 
Комітет зауважив, що при оформленні законопроекту допущено техніко-юридичні неточності.
Так, у разі внесення до закону (статті закону) змін, що за обсягом займають більшу частину тексту або істотно впливають на його зміст, доцільно викласти закон (статтю закону) в новій редакції. Це, зокрема, стосується пункту 24 розділу І законопроекту, в якому пропонується доповнити реченням частину другу статті 50 Регламенту Верховної Ради України, оскільки запропоновані зміни за обсягом займають більшу частину тексту.
Також, більш доцільним було б об’єднати деякі пункти розділу І законопроекту в один пункт, оскільки йдеться про внесення змін до однієї  статті – так, пункти 3, 4  містять зміни до статті 19; пункти 5, 6 – зміни до статті 20; пункти 9, 10, 11 – зміни до статті 28;  пункти 12, 13 – зміни до статті 29; пункти 14, 15, 16 – зміни до статті 31; пункти 17, 18, 19, 20 – зміни до статті 32;  пункти 23, 24, 25 – зміни до статті 50; пункти 29, 30, 31 – зміни до статті 104;  пункти 34, 35, 36 – зміни до статті 113;  пункти 39, 40, 41 – зміни до статті 119;  пункти 43, 44 – зміни до статті 134;  пункти 46, 47, 48 – зміни до статті 177 Регламенту Верховної Ради України. 
Відповідно до положень статті 108 Регламенту Верховної Ради України по суті поданого законопроекту Комітет зазначив таке.
Положення статті 19 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п’ятої статті 83 Конституції України порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.
У законопроекті пропонується внести зміни до частини третьої статті 6 Регламенту Верховної Ради України, якою передбачено, що за процедурним рішенням Верховної Ради України, прийнятим не менш як третиною голосів народних депутатів України від її конституційного складу, Верховна Рада України може офіційно запросити або вимагати присутності на її пленарному засіданні будь-якої посадової чи службової особи, крім Президента України та суддів, виключивши слова «крім Президента України та суддів».
Відповідно до частини першої статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
Президент України не є посадовою чи службовою особою, а є главою держави і виступає від її імені (стаття 102 Конституції України). Судова влада є незалежна і самостійна гілка державної влади (стаття 126 Конституції України). Відтак, вимагати присутності на  пленарному засіданні Верховної Ради України Президента України та суддів не зовсім коректно. 
Автор законопроекту пропонує в частині четвертій статті 9, пункті 2 частини першої статті 28, частині четвертій статті 96, частині другій статті 113, частині третій статті 119,  частині четвертій статті 134, частині другій статті 157 та у частині третій статті 181 Регламенту Верховної Ради України слово «процедурні» виключити, а в частині першій статті 23, частині другій статті 119 Регламенту Верховної Ради України виключити слова «за скороченою процедурою».  
Комітет звернув увагу на те, що згідно з частиною першою статті 49 Регламенту Верховної Ради України Верховна Рада України може прийняти рішення з процедурних питань, зазначених у Регламенті Верховної Ради України, без підготовки в комітетах та включення до порядку денного. Такі рішення приймаються відразу після скороченого обговорення однією третиною голосів народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України.
Виходячи з цього, за процедурним рішенням Верховної Ради України, тобто однією третиною голосів народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України приймаються рішення, зокрема, про запрошення на пленарне засідання Верховної Ради України, проведення засідань комітетів одночасно з пленарними засіданнями Верховної Ради України, продовження роботи комітетами, тимчасовими комісіями після закінчення чергової сесії Верховної Ради України, об’єднувати обговорення кількох пов’язаних між собою питань порядку денного пленарного засідання тощо, а у разі підтримання пропозиції ініціатора внесення такі рішення будуть прийматися більшістю від конституційного складу Верховної Ради України.
Крім цього, автор проекту пропонує статтю 20 (Порядок денний сесії Верховної Ради України) Регламенту Верховної Ради України доповнити новою частиною п’ятою, якою передбачити, що  «законопроекти (не більше чотирьох), пов’язані предметом регулювання суспільних відносин та однорідним колом питань, за висновком головного комітету, вносяться до порядку денного сесії нерозривно один від одного та розглядаються в порядку черговості», та частиною шостою, згідно з якою «строк після ухвалення висновку головним Комітетом про включення законопроекту до порядку  денного та його розглядом Верховною Радою не може перевищувати 60 календарних днів протягом сесії та не може бути меншим 15 днів».
Комітет зауважив, що чинний Регламент Верховної Ради України вже містить положення, які також повторюються у запропонованих новелах (частина третя статті 93, частина друга статті 96 Регламенту Верховної Ради України). 
Водночас, Комітет погоджується із зауваженнями, які висловлені у висновку Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України, зокрема, що «…термін розгляду законопроекту на пленарному засіданні парламенту після завершення його попереднього розгляду у комітеті об’єктивно залежить від кількості підготовлених проектів, які у даний час знаходяться на розгляді парламенту. Ця кількість може бути настільки великою, що це не дозволятиме розглянути усі проекти в межах 60 календарних днів після завершення їх попереднього розгляду у комітетах, або ж для виконання цього припису доведеться максимально скорочувати час на розгляд кожного окремого законопроекту, що призведе до зниження якості обговорення питань під час їх розгляду у парламенті. З огляду на це Головне управління вважає ідею про встановлення максимального 60-денного терміну невдалою і пропонує відмовитись від неї».
Також законопроектом пропонується  внести зміни до пункту 15 частини першої статті 27 Регламенту Верховної Ради України, якими передбачено, що головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради України оголошує перерву до 30 хвилин на вимогу не менш як двох депутатських фракцій (депутатських груп), за умови використання цього права депутатською фракцією (депутатською групою) впродовж одного пленарного засідання. 
Автор законопроекту пропонує слова «до 30 хвилин на вимогу не менш як двох депутатських фракцій (депутатських груп)» замінити  словами «на час, який вимагають не менш як дві депутатські фракції (депутатські групи), але не більше 30 хвилин», проте зазначена пропозиція не змінює суть вказаного положення Регламенту Верховної Ради України, відтак доцільно залишити чинну редакцію.
Законопроектом також пропонується внести зміни до статті 28 Регламенту Верховної Ради України, а саме виключити пункт 8 частини першої цієї статті, яким передбачено, що головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради України має право оголошувати перерву до 30 хвилин, але не більше однієї перерви впродовж одного пленарного засідання.
Комітет зазначив, що запропонована новела впливатиме на можливість головуючого врегульовувати надзвичайні ситуації під час пленарних засідань, а відтак доцільно залишити статтю 28 Регламенту Верховної Ради України в чинній редакції.  
Щодо пропозиції до пункту 11 статті 28 Регламенту Верховної Ради України, якою передбачено проведення рейтингового (сигнального) голосування для прогнозування результатів голосування питання порядку денного пленарного засідання Верховної Ради України, доповнити словами «але не більше одного разу з одного питання», та пропозиції до статті 121 (Особливості голосування при розгляді законопроектів у другому читанні) Регламенту Верховної Ради України доповнити її новим пунктом такого змісту: «8. Забороняється голосування з одного й того ж питання більше двох разів. Сигнальне голосування може проводитися лише один раз з одного й того ж питання». 
Комітет зауважив, що у разі прийняття пропонованих змін, виникатимуть ситуації, в яких вирішення окремих процедурних питань стане неможливим.
Так, згідно з частиною дев’ятою статті 2081, частиною п’ятою статті 2082, частиною десятою статті 2084 Регламенту Верховної Ради України добір на посаду члена Вищої ради правосуддя чи відбір на посади членів Рахункової палати або судді Конституційного Суду України здійснюється відкритим рейтинговим голосуванням по кожному кандидату окремо. У випадку прийняття пропонованих змін виникне ситуація, у  якій при голосуванні за декількох кандидатів  проведення рейтингового голосування за кожного з них буде неможливим, оскільки згідно із запропонованими автором змінами  рейтингове (сигнальне) голосування може проводитися не більше одного разу з одного питання.
Також Комітет погоджується із зауваженням Головного науково-експертного управління: «Вважаємо, що доцільно було б не обмежувати кількість проведення рейтингових (сигнальних) голосувань, а відокремити такі поняття, як «рейтингове» та «сигнальне» голосування та навести в Регламенті відповідні дефініції і чітко врегулювати випадки їхнього застосування. Адже мета проведення вказаних голосувань є різною. В першому випадку це визначення «рейтингу» кандидатів, у другому – отримання інформації для прогнозування результатів голосування за певне рішення Верховної Ради України, тобто визначення рівня його можливої підтримки з боку народних депутатів».
У проекті Закону пропонується змінити частину другу статті 29 Регламенту Верховної Ради України, а саме: відсторонення головуючого на пленарному засіданні від ведення пленарних засідань на чотири пленарні дні, і на цей час за ним не зберігаються виплати, пов’язані з виконанням депутатських повноважень та посадових обов’язків. 
Комітет зазначив, що згідно з положеннями чинної редакції частини другої статті 29 Регламенту Верховної Ради України, у разі грубого або систематичного порушення  Регламенту Верховної Ради України головуючим на пленарному засіданні,  за пропозицією внесеною в паперовій формі на пленарному засіданні не менш як двома депутатськими фракціями (депутатськими групами), або не менш як  однією третиною народних депутатів України  від конституційного складу Верховної Ради України шляхом зібрання їх підписів, або комітету, до предмета відання якого належать питання регламенту, після скороченого обговорення Верховна Рада України може прийняти рішення про відсторонення головуючого на пленарному засіданні від ведення  пленарних засідань на строк до двох пленарних днів більшістю голосів народних депутатів України, про що робиться запис у протоколі пленарного засідання Верховної Ради України. На цей час за ним зберігаються виплати, пов’язані з виконанням депутатських повноважень та посадових обов’язків.
Натомість, автор законопроекту не обгрунтовує свою пропозицію щодо збільшення строку відсторонення головуючого. 
При цьому існують певні обмеження щодо здійснення вищезазначених виплат народному депутату України, оскільки нарахування заробітної плати народному депутату України за час участі у пленарних засіданнях здійснюється на підставі даних його участі у не менш як 70 відсотках голосувань при прийнятті рішень Верховної Ради України на кожному пленарному засіданні (частина четверта статті 26 Регламенту Верховної Ради України), а відповідно до частини п’ятої статті 33 Закону України «Про статус народного депутата України», якщо народний депутат України протягом календарного місяця упродовж однієї чергової сесії Верховної Ради України без поважних причин не бере особистої участі у більш як 30 відсотках голосувань при прийнятті рішень Верховної Ради України на пленарних засіданнях Верховної Ради України, такому народному депутату України не відшкодовуються витрати, пов’язані з виконанням депутатських повноважень, за відповідний календарний місяць. 
До того ж зміни до вищезазначених статей суб’єктом права законодавчої ініціативи не пропонуються.
Щодо пропозиції доповнити статтю 31 Регламенту Верховної Ради України новою частиною четвертою такого змісту: «Не можуть розглядатися за скороченою процедурою питання про призначення на посади та звільнення з посад осіб, призначення та звільнення яких належить до компетенції Верховної Ради України, про прийняття проектів кодексів, законопроектів,  які містять більш як 50 статей та/або пунктів, а також  законопроектів   про   внесення змін до Конституції України, про Державний бюджет України на наступний рік, про внесення змін до Державного бюджету України,  про згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт народного депутата України, затримання чи арешт судді; розгляд яких здійснюється за спеціальними процедурами, що передбачені цим Регламентом, крім питань щодо надання Верховною Радою України законом згоди на обов’язковість міжнародних договорів України та їх денонсацію», то дана пропозиція потребує уточнення.
Зокрема, питання про згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт народного депутата України та про затримання чи арешт судді Верховною Радою України не розглядаються, оскільки на підставі Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від  21 грудня 2016 року № 1798-VIII та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою приведення у відповідність із Законом України «Про внесення змін до статті 80 Конституції України щодо недоторканності народних депутатів України» від 18 грудня 2019 року № 388-IX ці питання виключені з Регламенту Верховної Ради України.
Комітет звернув увагу на запропоновані зміни до частини четвертої                     статті 102 Регламенту Верховної Ради України, а саме: «4. Прийняття законопроекту в цілому за результатами розгляду в першому читанні не дозволяється. Якщо законопроект визнано таким, що не потребує доопрацювання, та якщо не надійшло зауважень щодо його змісту від народних депутатів, інших суб'єктів права законодавчої ініціативи, юридичного чи експертного підрозділів Апарату Верховної Ради законопроект може бути прийнятий в цілому за наслідками другого читання.». 
Чинна редакція цієї статті не виключає можливості прийняття в цілому закону після першого читання за умови відсутності зауважень до нього. Водночас пропонованими змінами така можливість повністю виключається, що буде перешкодою в прийнятті нагальних законів, необхідність додаткового доопрацювання яких  не потрібна одразу після першого читання. Доцільним є залишити частину четверту статті 102  Регламенту Верховної Ради України в чинній редакції.      
        Пропонується також внести зміни до статей 177 та 181 Регламенту Верховної Ради України, проте, на підставі Закону України  «Про особливу процедуру усунення Президента України з поста (імпічмент)» від 10.09.2019 № 39-IX, вказані статті виключено.
Щодо доповнення  Глави 37 Розділу IV Регламенту Верховної Ради України новою статтею 2241 «Право народного депутата України на отримання інформації з обмеженим доступом», то зважаючи на те, що згідно з положеннями частини другої статті 1 Регламенту Верховної Ради України, Регламент Верховної Ради України встановлює порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради України, її засідань, формування державних органів, визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради України, питання щодо права народного депутата України на отримання інформації з обмеженим доступом не є предметом правового регулювання Регламенту Верховної Ради України.
Комітет зазначив, що народним депутатом України Власенком С.В. внесено на розгляд Верховної Ради України проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутат України» (щодо доступу до інформації з обмеженим доступом)» (реєстр. № 2061 від 04.09.2019), в якому пропонується доповнити Закон України «Про статус народного депутата України» новою статтею 161 «Право народного депутата України на отримання інформації з обмеженим доступом», який Комітет розглянув 18 грудня 2019 року (протокол № 21) та прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні, відповідно до пункту 3 частини першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України, повернути його суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
При підготовці висновку на законопроект (реєстр. № 2060) взято до уваги рішення Комітету з питань  бюджету від 30 жовтня  2019 року (протокол № 10) про те, що зазначений законопроект не має впливу на показники бюджету. У разі прийняття відповідного закону він може набирати чинності згідно із законодавством. 
Комітет з питань антикорупційної політики у своєму висновку зазначив, що у проекті акта не виявлено корупціогенних факторів – проект акта відповідає вимогам антикорупційного законодавства (рішення Комітету від 6 листопада   2019 року, протокол № 17). Крім цього, Комітет також вважає, що запропоноване у законопроекті доповнення Регламенту Верховної Ради України новою статтею 2241 «Право народного депутата України на отримання інформації з обмеженим доступом» не узгоджується із  положеннями частини другої статті 1 Регламенту Верховної Ради України, відповідно до якої, зокрема, Регламент Верховної Ради України встановлює порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради, її засідань, формування державних органів, визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради».
В узагальнюючому висновку Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України зазначено, що за результатами розгляду в першому читанні законопроект доцільно повернути суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
З огляду на викладене, Комітет ухвалив висновок на  проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо удосконалення законодавчого процесу)», внесений народним депутатом України  Власенком С.В. (реєстр. № 2060 від 04.09.2019), і прийняв рішення  рекомендувати Верховній Раді України за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні повернути його суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
Співдоповідачем від Комітету  на пленарному засіданні з цього питання визначити голову Комітету. 

Голова Комітету                                                       С.В.КАЛЬЧЕНКО