До проекту Закону 
 (реєстр. № 2333а  від 10.07.2015)

ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ 

ВИСНОВОК

на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» щодо удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України питань про затримання чи арешт суддів, внесений народним депутатом України Логвинським Г.В. (реєстр. №2333а  від 10.07.2015)

	На виконання доручення Голови Верховної Ради України                   Гройсмана В.Б. від 13 липня 2015 року Комітет на засіданні 11 травня ц.р. (протокол № 51) розглянув проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» щодо удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України питань про затримання чи арешт суддів, внесений народним депутатом України Логвинським Г.В. (реєстр. №2333а  від 10.07.2015), який згідно з Постановою Верховної Ради України від 03.02.2016 № 974-VIII включено до порядку денного третьої сесії Верховної Ради України восьмого скликання, висновки комітетів Верховної Ради України з питань європейської інтеграції від 16.09.2015 № 04-17/10-1014 (228975), з питань бюджету від 02.10.2015 №04-13/8-2699 (242257), з питань правової політики та правосуддя від 04.11.2015 № 04-29/21-5793 (273922), з питань запобігання і протидії корупції від 27.11.2015 № 04-19/17-5095, висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 28.10.2015 №16/3-1573/2333а (266197).
Метою проекту Закону, як зазначено у пояснювальній записці до нього, є «удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні питань про затримання чи арешт суддів».
У поданому законопроекті  пропонується викласти у новій редакції пункти 2, 3 частини сьомої статті 221 Регламенту Верховної Ради України, доповнивши їх словами «суддів» у положенні про те, що головуючий на пленарному засіданні  відповідно до подання ставить на голосування питання про надання згоди на затримання та арешт народного депутата України, судді (суддів) Конституційного Суду України, судді  (суддів) суду загальної юрисдикції (тобто, голосування списком).
Відповідно до частин першої та третьої статті 93 Регламенту Верховної Ради України Комітет зазначив, що проект Закону внесено на реєстрацію згідно з частинами першою, другою та шостою статті 91 Регламенту Верховної Ради України разом з проектом постанови, яку пропонується Верховній Раді України прийняти за результатами його розгляду, пропозицією щодо кандидатури доповідача на пленарному засіданні, пояснювальною запискою, порівняльною таблицею, списком авторів законопроекту  та  електронним файлом. 
Водночас, Комітет привернув увагу до того, що при оформленні законопроекту допущені техніко-юридичні неточності.
	Так, у назві та тексті законопроекту, у тексті доданих до нього матеріалів суб’єкт права законодавчої  ініціативи посилається на Закон України «Про Регламент Верховної Ради України», що є невірним, оскільки зазначений Закон за структурою складається з двох пунктів. Тому має бути посилання на Регламент Верховної Ради України, затверджений Законом України «Про Регламент Верховної Ради України».
	Відповідно до Правил оформлення  проектів законів та основних вимог законодавчої техніки (Методичні рекомендації), підготовлених Головним юридичним управлінням Апарату Верховної Ради України, у законі, до якого вносяться зміни, обов’язково вказується джерело опублікування. Закон України «Про Регламент Верховної Ради України» прийнято Верховною Радою України 10 лютого 2010 року. Отже, у розділі І поданого законопроекту має бути зазначено (Відомості Верховної Ради України, 2010, №14-15, № 16-17, ст.133). 
Також, назва законопроекту, його мета не відповідають змісту поданого проекту Закону, оскільки у назві йдеться про удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України питань про затримання чи арешт суддів, в той час, як у тексті проекту Закону пропонується доповнити пункти 2, 3 частини сьомої статті 221 Регламенту Верховної Ради України словами «суддів».
	По суті поданого законопроекту Комітет зазначив таке.
	Положеннями частини третьої статті 126, статті 149 Конституції України визначено, що суддя не може бути без згоди Верховної Ради України затриманий чи заарештований до винесення обвинувального вироку судом. На суддів Конституційного Суду України поширюються гарантії незалежності та недоторканності, підстави щодо звільнення з посади, передбачені статтею 126 Конституції України. Крім того, слід мати на увазі, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61 Конституції України).
	Зазначені положення відображені у статті 218 Регламенту Верховної Ради України. Зокрема, подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції ініціюється відповідно прокурором і судовими органами. При цьому щодо кожного виду запобіжного заходу подається окреме подання, і обговорення питання на пленарному засіданні  здійснюється за процедурою повного обговорення. Головуючий на пленарному засіданні відповідно до подання ставить на голосування питання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції, арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції. Рішення про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт Верховна Рада України приймає відкритим поіменним голосуванням більшістю голосів народних депутатів України від її конституційного складу, яке оформляється постановою Верховної Ради України.
	Отже, подання на притягнення до кримінальної відповідальності, арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції подається на  кожну особу окремо в кожному окремому випадку.
	Крім того, як вже зазначалось вище, на пленарному засіданні Верховної Ради України  окремо ставиться на голосування питання про притягнення до кримінальної відповідальності, затримання, арешт особи, на яку отримано подання. Отже, Верховною Радою України приймається окреме рішення, яке оформляється  відповідною постановою. 
	Крім того, слід врахувати положення пункту 2 частини третьої                   статті 221 Регламенту Верховної Ради України про те, що  після оголошення подання головуючий на пленарному засіданні Верховної Ради України надає слово до 30 хвилин судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції, щодо яких внесено подання, для пояснення. 
Пропонуючи запропоновані у законопроекті зміни, суб’єкт права законодавчої ініціативи у пояснювальній записці до законопроекту зазначає, що  вони вносяться «з метою уникнення у майбутньому маніпулювань щодо питання можливості голосування в парламенті за проект постанови про затримання та арешт суддів. У даному випадку, результати розгляду питання про затримання чи арешт суддів будуть оформлятись єдиною загальною Постановою Верховної Ради України».
	Проте, із запропонованою у законопроекті новелою не можна погодитись, оскільки, як вже зазначалось вище, голосування проводиться по кожному питанню окремо, отже, і має оформлятись  окремою постановою Верховної Ради України.
	При попередньому опрацюванні законопроекту взято до уваги висновки комітетів Верховної Ради України:
-  з питань європейської інтеграції про те, що «зазначений законопроект не належить до пріоритетних сфер адаптації законодавства України до законодавства ЄС, або регулюється національним законодавством країн-членів ЄС»;
- з питань бюджету про те, що «зазначений законопроект не має впливу на показники бюджету»;
- з питань правової політики та правосуддя про те, що «зазначений законопроект не суперечить положенням Конституції України»;
- з питань запобігання і протидії корупції про те, що «у проекті акті не виявлено корупціогенних факторів – проект акта відповідає вимогам антикорупційного законодавства.
	Також взято до уваги висновок Головного науково-експертного управління апарату Верховної Ради України про те,  що «за результатами розгляду у першому читанні законопроект доцільно відхилити».
Враховуючи вищевикладене, згідно з частинами першою та третьою статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» щодо удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України питань про затримання чи арешт суддів, внесений народним депутатом України Логвинським Г.В. (реєстр. №2333а  від 10.07.2015), та прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України, відповідно до пункту 2 частини  першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України, за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні відхилити його. 
Співдоповідачем від Комітету з цього питання на пленарному засіданні Верховної Ради України визначено першого заступника голови Комітету.
Проект Постанови Верховної Ради України додається.

Перший заступник
голови Комітету                                              П.В.ПИНЗЕНИК