Title: До реєстр
Author: User_UKS
Company: VR

До реєстр. № 2741
від 27.04.2015

          ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ

ВИСНОВОК

на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України
«Про статус народного депутата України» щодо запровадження імперативного мандату для народних депутатів України», внесений народними депутатами України Лабазюком С.П., Москаленком Я.М., Развадовським В.Й., Литвином В.М. (реєстр. № 2741 від 27.04.2015)

Комітет на засіданні 3 лютого 2016 року (протокол № 44), на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. від 27 квітня 2015 року, розглянув на відповідність оформлення та реєстрації законопроекту вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів і по суті правового змісту проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» щодо запровадження імперативного мандату для народних депутатів України», внесений народними депутатами України
Лабазюком С.П., Москаленком Я.М., Развадовським В.Й., Литвином В.М. (реєстр. № 2741 від 27.04.2015), висновки комітетів з питань бюджету
від 17 червня 2015 року (лист № 04-13/8-1963), з питань запобігання і протидії корупції від 1 липня 2015 року (лист № 04-19/17-2893), з питань правової політики та правосуддя від 9 грудня 2015 року (лист № 04-29/21-6567(308948) та висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України за № 16/3-978/2741 від 12 червня 2015 року.

Поданим проектом Закону пропонується внести зміни до Закону України «Про статус народного депутата України» (далі – Закон):
- доповнити частину першу статті 4 Закону новими пунктами, в яких передбачити низку підстав для дострокового припинення повноважень народного депутата України (порушення ним положень Конституції та законів України, систематичне невиконання депутатських обов’язків, пропуск народним депутатом України пленарних засідань, непроведення зустрічей з виборцями тощо);
- у зв’язку з доповненням новими підставами для дострокового припинення повноважень Закон пропонується доповнити новими статтями 4-1, 4-2, положеннями яких передбачити процедуру порушення питання про дострокове припинення повноважень народного депутата України та порядок такого дострокового припинення повноважень.
В першу чергу Комітет звернув увагу на окремі недоліки техніко-юридичного характеру, що є в оформленні законопроекту, зокрема, якщо зміни вносяться до закону, викладеного в новій редакції – вони повинні вноситись до його основної редакції з посиланням на джерело офіційного опублікування цієї редакції. Однак, у розділі І поданого законопроекту в наведених джерелах опублікування Закону України «Про статус народного депутата України» не враховано змін до зазначеного Закону, що відбулися після його прийняття у 1992 році, тобто чинний Закон України «Про статус народного депутата України» діє в редакції Закону № 2328 – III від 22.03.2001 (ВВР, 2001, №42, ст. 212), що має бути відображено і в джерелах опублікування, на які йде посилання.

По суті правового змісту проекту Закону Комітет зауважив.
Стаття 81 Конституції України містить виключний перелік підстав щодо дострокового припинення повноважень народного депутата України, а також визначає суб’єкта прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень народного депутата України. Так, у випадках складення повноважень народного депутата України за його особистою заявою, припинення його громадянства або його виїзду на постійне проживання за межі України, рішення про дострокове припинення повноважень приймається Верховною Радою України; у разі, якщо протягом двадцяти днів з дня виникнення обставин, які призводять до порушення вимог щодо несумісності депутатського мандата з іншими видами діяльності, ці обставини народним депутатом України не усунуто – рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України  приймається судом (частина четверта статті 81 Конституції України).
Крім зазначених підстав для дострокового припинення повноважень народного депутата України перелік містить ще такі підстави, як: набрання законної сили обвинувальним вироком щодо народного депутата України, визнання народного депутата України судом недієздатним або безвісно відсутнім (в таких випадках повноваження народного депутата України припиняються достроково з дня набрання законної сили рішенням суду); невходження народного депутата України, обраного від політичної партії (виборчого блоку політичних партій), до складу депутатської фракції цієї політичної партії (виборчого блоку політичних партій) або виходу народного депутата України із складу такої фракції (повноваження народного депутата України припиняються достроково на підставі закону за рішенням вищого керівного органу відповідної політичної партії (виборчого блоку політичних партій) з дня прийняття такого рішення); смерть народного депутата України (дострокове припинення повноважень припиняють з дня смерті, засвідченої свідоцтвом про смерть). 
Повноваження народного депутата України припиняються достроково також у разі дострокового припинення відповідно до Конституції України повноважень Верховної Ради України – в день відкриття першого засідання Верховної Ради України нового скликання.
Підстави для дострокового припинення повноважень народного депутата України, що наведені у статті 4 Закону, відповідають встановленим Конституцією України. Натомість автори законопроекту внесенням змін до статті 4 Закону значно розширюють цей перелік підстав, який не відповідає Конституції України.
Таким чином внесенню змін до статті 4 Закону щодо підстав дострокового припинення повноважень народного депутата України мають передувати зміни до Конституції України, зокрема, статті 81.
Викликає сумнів і запропонована редакція статті 4-1 (пункт 2 Розділу І законопроекту), в якій визначено процедуру порушення питання про дострокове припинення повноважень народного депутата України, зокрема, передбачено, що право порушувати питання про дострокове припинення повноважень народного депутата України, обраного в одномандатному виборчому округу, належить виборцям відповідного виборчого округу; обраного по виборчих списках політичної партії – керівному органу політичної партії у порядку визначеному її Статутом. Тобто із змісту зазначеної статті вбачається, що таке право реалізовуватимуть відповідно виборці чи керівний орган політичної партії в усіх без виключення випадках дострокового припинення повноважень народного депутата України. 
Крім того занадто деталізована процедура порушення питання про дострокове припинення повноважень народного депутата України, виписана у статті 4-1, не відповідає правовій суті Закону, оскільки вона передбачає крім прав виборців порушувати питання дострокового припинення повноважень народного депутата України порядок ініціювання виборцями проведення зборів виборців з цього питання, процедуру проведення таких зборів та документування їх результатів тощо.
Зміст запропонованої статті 4-2, положення якої визначають порядок дострокового припинення повноважень народного депутата України, не узгоджується із запропонованими доповненнями до статті 4 Закону, зокрема, в частині суб’єктів, що приймають рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України: згідно із новими положеннями статті 4 у разі порушення положень Конституції і законів України повноваження народного депутата України припиняються з дня набрання законної сили рішенням суду, тоді як в статті 4-2 у разі про дострокового припинення повноважень народного депутата України, його повноваження припиняються з моменту прийняття рішення Верховною Радою України.
У пункті 5 пояснювальної записки до проекту Закону, йдеться про те, що реалізація запропонованого законопроекту не потребуватиме внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а його реалізація не потребуватиме збільшення видатків державного бюджету. Водночас, невирішеним у законопроекті залишається питання фінансування проведення проміжних виборів в разі дострокового припинення повноважень народного депутата України у зв’язку з наявністю тих підстав, які пропонуються змінами, на що у своєму висновку також звертає увагу Комітет з питань бюджету. Таким чином проект Закону подано без дотримання вимог частини першої статті 27 Бюджетного кодексу України, частини третьої статті 91 Регламенту Верховної Ради України, оскільки не містить фінансово-економічного обґрунтування з відповідними розрахунками.
В свою чергу Комітет з питань правової політики та правосуддя у висновку на законопроект зазначає про його суперечність положенням Конституції України. У листі вказаного Комітету (від 10.12.2015 № 04-29/09-6566 (308893) законопроект (реєстр. № 2741) пропонується повернути суб’єкту права законодавчої ініціативи без розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України. 
У висновку Головного науково-експертного висновку Апарату Верховної Ради України йдеться про доцільність відхилення законопроекту за результатами його розгляду в першому читанні.
З огляду на викладене, керуючись положеннями пункту 1 частини першої статті 111, пункту 2 частини першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України, Комітет прийняв рішення ухвалити висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України» щодо запровадження імперативного мандату для народних депутатів України», внесений народними депутатами України
Лабазюком С.П., Москаленком Я.М., Развадовським В.Й., Литвином В.М. (реєстр. № 2741 від 27.04.2015) та рекомендувати Верховній Раді України відхилити його за наслідками розгляду в першому читанні.

Співдоповідачем від Комітету на пленарному засіданні Верховної Ради України визначено першого заступника голови Комітету.
Проект Постанови Верховної Ради України додається.

Перший заступник 
голови Комітету				   	                    П.В.ПИНЗЕНИК