СТЕНОГРАМА
засідання Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України

8 квітня 2015 року

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги, розглядаємо питання порядку денного. Він передбачає в основній частині 21 питання та «різне» і в додатковій частині пропонується до розгляду 6 питань. Які будуть пропозиції, зауваження до порядку денного? Якщо немає пропозицій, прошу проголосувати за цей порядок денний. Хто за? Одноголосно. 
Переходимо до розгляду питань по суті. Чи будуть застереження по порядку розгляду, може треба щось змінити, перенести? Немає.

КУПРІЄНКО О.В. Може є хто присутній з народних депутатів?

ПИНЗЕНИК П.В. З народних депутатів у нас якраз по першому і другому питанню присутня Світлана Заліщук.
Розглядаємо перше питання порядку денного – проект Закону України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо накладення стягнення на народного депутата України за порушення вимог щодо особистого голосування), внесений народними депутатами України Лещенком та іншими ( р.№ 1895 від 30.01.2015). Комітет є головним з цього питання. Доповідаю я. Проект рішення, який пропонується до розгляду комітетом, передбачає відхилення. 
Якщо коротко, колеги, всі мали можливість ознайомитись з висновком, який планується на затвердження. Я скажу буквально декілька слів, враховуючи стислість часу.
Є як мінімум один принциповий момент, і я з ним, наприклад, категорично погодитись не можу. Передбачається право головуючому, навіть не Голові Верховної Ради, вживати дуже жорстких заходів щодо народних депутатів, які порушують вимоги щодо особистого голосування. Ці заходи настільки жорсткі і настільки широкі, що виходять за рамки повноважень не тільки головуючого на будь-якому засіданні, а навіть Голови Верховної Ради, чи будь-якої посадової особи, чи органу Верховної Ради України. Тобто одноособово головуючий на пленарному засіданні може позбавити народного депутата брати участь у десяти або і двадцяти пленарних засіданнях; може припинити право брати участь у пленарних засіданнях; здійснювати нарахування йому зарплати; може заборонити на період і позбавити такого народного депутата права брати участь у пленарних засіданнях, права його на відрядження за рахунок коштів з державного бюджету; може не включати цього народного депутата до офіційних парламентських делегацій, причому він це може робити на свій власний розсуд, а потім з якихось мотивів передає це на розгляд профільному комітету, і що той профільний комітет має робити не зовсім зрозуміло.
Ми зараз побудуємо нашу роботу наступним чином. Я попрошу висловитись співавтора ініціативи, а потім вже буде обговорення. Світлано, прошу.

ЗАЛІЩУК С.П. Шановний головуючий, шановні колеги, я хочу подякувати за те, що ви дали мені можливість виступити. По-перше, зрозуміло, що надзвичайно важливо, щоб ми нарешті припинили цю ганебну практику неперсонального голосування. Я вам хочу нагадати, що неперсональне голосування – це порушення присяги народного депутата, це порушення Конституції України. Більше того, я хочу нагадати, що було рішення Конституційного суду, який визнав цю практику неконституційною, ще було рішення Європейського суду, яке відмінило одне з голосувань Верховної Ради, саме базуючись на тому, що було доведено, що депутати голосували не персонально.
Таким чином, ми ставимо можливість визнання неправомірного голосування за закони. Але суть навіть не в політичній доцільності врегулювання цієї справи, а суть дуже конкретна: наш парламент має стати ефективнішим, наш парламент повинен нести персональну відповідальність кожного депутата за ухвалення рішення. 
І третій момент, який ми вважаємо за доцільне оголосити, що присутність депутатів повинна бути забезпечена не «кнопкодавством» і кількістю голосів за законопроекти, а особистою роботою народних депутатів.
У зв’язку з цим, і враховуючи критику, яку було висловлено головуючим, у мене є пропозиція, щоб члени комітету внесли правки до законопроекту аби такі санкції були накладені не головуючим у Верховній Раді, а, наприклад, після розгляду регламентним комітетом, щоб ці приклади фіксувались, передавались на розгляд комітету і після цього було ухвалено рішення.
Вважаю, що доцільність нарешті стати нормальним парламентом вища, аніж на сьогоднішній момент відхилити цей законопроект. Дякую.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто з депутатів бажає висловитись? Будь ласка.

КУПРІЄНКО О.В. Дякую. Не з того боку ми починаємо. А те, що цей парламент не зовсім парламент у розумінні народу, який його обирав, то це очевидні речі. Багато хто з народних депутатів не ходить на засідання, спізнюються, не перебувають на робочих місцях і ганебною стала практика, коли Голова Верховної Ради просить, що зайдіть до залу, проголосуйте, виконайте свої посадові обов’язки. Ганьба!
Якщо говорити про «кнопкодавство», яке є у Верховній Раді, то я особисто теж один раз проголосував за свого сусіда, чим пишаюсь. Чому? Тому що мій голос був двісті двадцять шостим, я проголосував за колегу Артеменка, який поряд сидів, за внесення питань до порядку денного. Якщо пам’ятаєте, шість чи вісім раз ставили на голосування, не вистачало голосів. І от коли я натиснув кнопку сусіда, то тоді ми мали змогу другу половину дня працювати, а то була б ганьба. Давайте за це виженемо мене з парламенту.
А зараз говорити про те, що головуючий, навіть не Голова Верховної Ради, що хтось десь з місця вигукнув, що Іванов проголосував за Петрова, все, іди геть звідси. По-перше, це є порушення Конституції і в принципі, якщо це не кримінальне правопорушення, то просто правопорушення, є процедура встановлення цього. Яким чином і хто буде встановлювати, що хтось за когось проголосував? Хтось там зверху сфотографував і крикнув, що я побачив, то це не є доказом, то відповідно має бути, якщо вже іти по шляху доказів, забезпечена процедура, яка в цьому законі не прописана. Хто і як буде визначати: він проголосував чи не проголосував? До речі, картка народного депутата працює на будь-якому місці. 
Тому даний законопроект, на мою думку, як юриста, як правника, як адвоката, він не доопрацьований. Прийнявши цей законопроект, ми наражаємось на небезпеку блокування роботи парламенту. 
В принципі я підтримую ідею цього законопроекту, але реалізація, м’яко кажучи, не зовсім коректна. Тому погоджуюсь і підтримую пропозицію комітету – відхилити законопроект, це ж не позбавляє автора ініціативи підготувати нормальний законопроект. А поки що я вбачаю, що цей законопроект, якщо він буде прийнятий як закон, він дозволить тим же, не будемо називати, фракцій і груп, порушувати та блокувати роботу парламенту і можливо вилучати з залу тих, хто висловлює свої думки, які не відповідають загальноприйнятим.
Тому я підтримую думку комітету і вважаю, що цей законопроект треба відхилити не по ідеї, а по суті викладення.

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитро Валерійович.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Никто из нас не будет спорить, что этот вопрос чрезвычайно важен, и мы неоднократно на заседаниях своего комитета его поднимали и предлагали различные варианты, чтобы депутаты голосовали только за себя. Вы помните, мы очень долго спорили о введении новой системы «Рада-4». Мы показываем свою позицию, что регламентный комитет все свои усилия направляет на личное голосование депутатов в зале Верховной Рады.
Этот законопроект, я согласен с тем, что сейчас услышал, есть какие-то неточности, но никто не умаляет нашего права вынести его в зал, принять в первом чтении и перед процедурой второго чтения внести туда поправки. Но при этом, я выскажу свою позицию, однозначно против того, что происходит у нас в парламенте и в том числе, когда один депутат голосует за другого депутата. Мы обсуждали, что ответственность должна быть политическая, руководители фракций должны принимать решение кто за кого голосует. Но пока мы не создадим условия, при которых лично человек, нажавший кнопку за другого, а это или технически должно быть невозможно или это должна быть такая ответственность лично  депутата Верховной Рады, чтобы он этого в принципе не делал.
Поэтому я однозначно поддержу, чтобы этот законопроект был вынесен в зал для голосования и после процедуры, если он наберет достаточное количество голосов, после процедуры принятия в первом чтении перед процедурой второго чтения были внесены необходимые поправки, в том числе и от членов нашего комитета.

ПИНЗЕНИК П.В. Володимир Юрійович.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Теза про те, що Верховна Рада не така або кимось сприймається не так, вона мені не дуже подобається, тому що тут є 3 варіанти: або розпуститись і шукати інших, чого я не бачив серед депутатів; виховуємо один одного, намагаємось вчити культури, такту або шукаємо шлях впливу, бо насправді є значна частина порядних по відношенню до працездатності, до своїх обов’язків депутатів, а є частина, яка, м’яко кажучи, не зовсім добросовісно відноситься до своїх обов’язків.
Тому я вважаю, що сьогодні треба бажання молодих депутатів вітати, допомогти знайти їм такий механізм, який буде і в правовій площині і буде сприйматись. Тому я теж за те, щоб його прийняти в першому читанні і доопрацювати, підключивши наших юристів, фахівців. Я вважаю, що цей шлях мені здається найбільш вірним. Дякую.

ШЛЕМКО Д.В. Дві короткі тези. Знаєте, нинішній парламент по відношенню до попередніх парламентів святий з точки зору голосування за когось, тому що там за десятьох голосували, а тепер лише за одного. Це перше.
Друге. Тоді виникає закономірне питання, що, якщо залишилось тих декілька чоловік, які постійно є предметом розмови в ЗМІ, то чого боятись, якщо цього не буде. Голосуємо в залі, а яка різниця, яка інквізиція буде до того, хто один чи два рази попадеться?

ПИНЗЕНИК П.В. Ще є бажаючі висловитись?

ЄФРЕМОВА І.О. Ми з вами створювали робочу групу по Регламенту. Я думаю, що всі ці норми повинні бути прописані в Регламенті, і окремий закон з цього приводу приймати не можна і не потрібно. Тому тільки треба активізувати роботу робочої групи, тому що Регламент тепер на часі.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я підтримую ідею законопроекту, але хочу сказати, що я проти надання таких повноважень Голові Верховної Ради і ще тим, хто сидить в заступниках, тому що не всі люди ідеальні, якщо тато з мамою не виховали, то яку б посаду він не займав, буде робити те, що мама з татом заклали.
Я підтримую пропозицію моєї колеги, що ці речі мають бути прописані в Регламенті і створювати якийсь законопроект, надаючи права диктаторські комусь, і знову ж таки підтримую депутата, що це буде недоказово,  так вирішувати ці питання не можна. Тому я підтримую рішення комітету.

ПИНЗЕНИК П.В. Михайло Миколайович, будь ласка.

ПАПІЄВ М.М. Шановні колеги, я підтримую ідеологію цього законопроекту. Я категорично проти того, щоб один з народних депутатів, я хочу нагадати, що Голова Верховної Ради так як і заступники – це народні депутати України, яким ми доручили вести пленарні засідання і не більше. Тому переобтяжувати його такими правами, яких не має жоден диктатор у світі, думаю, що не є припустимо.
Друге. Я за те, щоб ми технічно унеможливили голосування за іншого народного депутата України.
Третє. Я вітаю цю ініціативу і просив би не відхиляти цей законопроект. От я взяв спеціально статтю 114, яка за наслідками розгляду в першому читанні передбачає три рішення: прийняття за основу, відхилення законопроекту і повернення законопроекту суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання або направлення його до головного комітету, тобто до нашого. Я не думаю, що зробити його власністю комітету і доопрацьовувати, бо ми увійдемо в конфлікт з автором, але я все ж таки дотримувався би цього третього нейтрального варіанту – рекомендувати повернути суб’єктам законодавчої ініціативи на доопрацювання.

ПИНЗЕНИК П.В. Олег Васильович.

КУПРІЄНКО О.В. У продовження виступу колеги. Якщо закон буде прийнятий в першому читанні, ми його не поправимо, тому що між першим і другим читанням можна вносити пропозиції і правки. Пропозиції – це зміна тексту існуючої статті. А там вже говорити про те, що він був працюючий, треба вносити цілі статті, процедуру встановлення цього не персонального голосування. І між першим та другим читанням ми його фізично не зможемо зробити.
І тому, якщо ми внесемо його в зал на перше читання і, скажемо так, з популістських переконань всі візьмуть і проголосують, бо можуть зібрати біля Верховної Ради групу підтримки, яка буде кричати, що ганьба і геть, давайте голосувати. Проголосували. А що далі буде? А далі у другому читанні його треба буде ухвалити і це буде конфлікт.
Тому я теж підтримую пропозицію – повернути суб’єкту законодавчої ініціативи і допомогти в  доопрацюванні. Я навіть можу всі свої знання туди покласти, не треба мене навіть вписувати до авторів законопроекту.

ПИНЗЕНИК П.В. Уточнення процедурного характеру. Законопроект №1895 включений до порядку денного сесії Верховної Ради України і повернутий суб’єкту ініціативи без розгляду в залі бути не може.
Як правильно говорив Михайло Миколайович, ідеться про три варіанти рішення. Проект рішення, який запропонований доповідачем, передбачає рекомендувати Верховній Раді за наслідками розгляду у першому читанні відхилити законопроект. Є альтернативна пропозиція, внесена народним депутатом Лубінцем, підтримати за результатом першого читання за основу. Є третя альтернативна пропозиція, внесена народним депутатом Папієвим, за результатами першого читання направити суб’єкту законодавчої ініціативи на доопрацювання.
Я пропоную зараз надати останнє слово для репліки співавтору ініціативи, а потім обговорити, яку пропозицію будемо ставити на голосування. Прошу вас, Світлано.

ЗАЛІЩУК С.П. Дуже дякую, колеги, за таку дискусію. В чому, я зрозуміла, була єдина змістовна поправка комітету, то це те, що вас не влаштовує саме процедура: ким, власне, буде розглянуто рішення чи було персональне голосування чи ні і відповідно накладення санкцій на депутата. Таким чином, з моєї точки зору, цю правку можна внести між першим і другим читанням, інших змістовних поправок я не почула.
На моє переконання, я вважаю, що це не популістське намагання депутатів проголосувати за цей закон, а все ж таки намагання привести в нашу роботу більшої ефективності, персональної відповідальності. Тому прошу підтримати цей законопроект.

ПИНЗЕНИК П.В. Якщо дозволите, шановні колеги, перед тим як перейдемо до голосування, то ви, Світлано, праві і неправі.  Це єдина теза, яка була озвучена у моєму виступі, то це далеко не єдине зауваження до самого законопроекту. Мої зауваження містяться на семи сторінках, і ви можете ознайомитись з проектом висновку.
Наприклад, серед іншого ви передбачаєте, що після кожного випадку не особистого голосування застосовувати процедуру, передбачену частиною шостою статті 51 Регламенту, а ця частина передбачає дії у випадках, якщо  у діяннях народного депутата в залі пленарних засідань передбачаються ознаки злочину. І до чого тут це? Що з цим робити?

ЗАЛІЩУК С.П. Я повторюю, ці зміни можна внести між першим і другим читанням.

КУПРІЄНКО О.В. От розкажіть як можна внести пропозицію? Це тільки пропозиція. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ми цього взагалі не розуміємо. А які зміни ми маємо вносити між першим та другим читанням?

КУПРІЄНКО О.В. Не можна між першим і другим читанням внести статтю, не можна добавити абзац. Ви почитайте, що таке пропозиція, що таке правка.

ШЛЕМКО Д.В. Зате можна вилучити.

КУПРІЄНКО О.В. Можна.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, ми виходимо на більш-менш конструктивну пропозицію. Якщо ми пропонуємо відхилити законопроект, можливо це і вірно з професійної точки зору, а можливо це буде неправильно з політичної, ідею так чи інакше підтримати.
Михайло Миколайович вніс пропозицію – рекомендувати за результатами розгляду в першому читанні направити суб’єкту законодавчої ініціативи на доопрацювання. Ідея таким чином не губиться, вони мають  можливість попрацювати, в тому числі і з нашим секретаріатом для того, щоб вони їм допомогли, можливо, технічно це виписати.
Я можу поставити таку пропозицію на голосування? Хто за пропозицію про направлення на доопрацювання за результатом першого читання суб’єкту ініціативи, прошу голосувати. Хто проти? -2. Хто утримався? Рішення прийнято.
Світлано, дякуємо вам. У нас ще є шматок роботи по другому питанню порядку денного – про проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення відкритості та доступу до інформації про діяльність Верховної Ради України, її комітетів та народних депутатів України», внесений народними депутатами України Заліщук та іншими 
(р.№ 1591 від 23.12.2014). Доповідаю я.
По цьому законопроекту якраз з самого початку треба звернути увагу на проект висновку і рішення, які додані до ваших матеріалів. Пропонується те рішення, на яке ми вийшли з першого питання, тобто направити суб’єкту законодавчої ініціативи на доопрацювання. Основною ідеєю запропонованого законопроекту є забезпечення відкритості роботи Верховної Ради шляхом зобов’язання Апарату Верховної Ради щодо публікації окремих даних, а також щодо того, щоб зобов’язати Апарат Верховної Ради забезпечити в обов’язковому порядку технічну фіксацію ходу засідань комітетів Верховної Ради шляхом здійснення аудіо- та відеозапису і  відео-фіксацію в режимі реального часу.
Є як мінімум один момент, який з технічної точки зору не дозволяє, на моє переконання, підтримати цей законопроект. Так чи інакше законопроект передбачає додаткові витрати з держбюджету, пов’язані з організацією таких аудіо- та відеозаписів. 
Якщо ви пам’ятаєте, при розгляді законопроекту Павла Різаненка, ми якраз на цьому нашу дискусію побудували. Ішла мова про те, що потрібно створити ситуацію, коли ніхто не може заборонити, щоб через відповідні технічні засоби здійснювати онлайн- або аудіо-трансляцію засідань комітетів. Для цього ми рекомендували надати право будь-кому присутньому на засіданні комітету представнику ЗМІ при умові, що вони мають таку технічну можливість, щоб таку аудіо-трансляцію здійснювати. В даному випадку пропонується, щоб здійснення такої аудіо та відео-трансляції було обов’язком Апарату Верховної Ради і стверджується, що для цього не потрібно додаткових витрат з держбюджету, що в принципі, на мій погляд, дійсності не відповідає. Витрати у такому випадку потрібні, тому що витрати не передбачувані, не прораховані авторами ініціативи.
Щодо самого порядку здійснення таких витрат. Для цього потрібно вносити зміни до Закону «Про Державний бюджет», вірніше, не зміни, а враховувати це в кошторисі Верховної Ради України. 
Враховуючи викладене, мені здається, що в принципі ми не можемо ігнорувати ідею. Ідея полягає в тому, що відкритими треба бути більше, якщо коротко, але і доопрацьовувати з таких, скажемо так,  фактичних даних ми теж не можемо. Ми не знаємо, що потрібно для того, щоб здійснювати  відео- та аудіо-трансляцію, у нас немає відповідної інформації. Ми не знаємо, скільки на це потрібно грошей, не знаємо, яким чином це буде здійснюватись.
Прошу членів комітету висловитись щодо проекту рішення. 

КУПРІЄНКО О.В. Я підтримую запропонований проект рішення. Зазначаю наступне, що зараз відбуваються засідання приблизно десяти комітетів. Ось стоять відеокамери, припустимо, що вони стоять. Куди транслювати? Є один канал «Рада». Що, 15 квадратиків вивести на екран, щоб все було, якщо воно одночасно?
Якщо мова іде про відеозапис, який зберігається, ідея дуже гарна, і на власному досвіді  по тому конфлікту, який був на одному з комітетів, коли я попросив аудіо-запис, так на аудіо-записі не чітко всіх чутно. Якщо був би відеозапис, то можна було б співставити і подивитись та потім текст підставити. 
Тому це дуже слушна думка і дуже корисно для того, коли в комітетах виникають якісь конфліктні ситуації, щоб можна було потім подивитись, хто як себе поводив і що говорив. Але зробити в режимі онлайн-трансляцію, то це вже, я теж трохи причетний до технічних засобів, маю відповідну освіту, це неможливо зробити зараз, тому що канал «Рада» один, засідань комітетів проводиться одночасно багато і онлайн-трансляцію забезпечити неможливо. Те, що ми обговорювали на попередньому засіданні,  хто хоче, то приходьте і знімайте і показуйте, якщо є така необхідність, хоч в Америку транслюйте, питань немає. На відкритих засіданнях комітетів можуть бути присутні всі, хто має право зайти на засідання, журналісти мають право.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто ще з членів комітету хоче висловитись? Будь ласка.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Когда мы рассматривали первый вопрос, мне кажется, что вы поступили абсолютно правильно, что после ваших замечаний мы дали слово соавтору.

ПИНЗЕНИК П.В. Ви хочете змінити порядок?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Да.

ПИНЗЕНИК П.В. Добре, давайте змінимо порядок. Світлано, вам слово.

ЗАЛІЩУК С.П. Колеги,  я можливо тоді почну з реакції по змісту. Можливо ви не зовсім точно зрозуміли, що таке онлайн-трансляція і тому зайняли таку позицію. Ідеться про онлайн-трансляцію в Інтернеті і для цього не потрібно 15 квадратиків на каналі «Рада».
Чому ми це робимо? По-перше, якщо ви хочете подивитись будь-яке онлайн-засідання Європейського парламенту, комітету Європейського парламенту, в принципі парламентів світу, то це не складно зробити. Це може бути не просто 10 комітетів, це може бути 1000 комітетів одночасно. І для цього необхідно якихось додаткових ресурсів.
Друге. Шановні колеги, дозвольте вас проінформувати, що онлайн-аудиторія зростає надзвичайно стрімко, і я вважаю, що ми як народні обранці повинні забезпечити право наших громадян, які використовують інші способи отримання інформації, аніж телебачення. І друге – це іти в ногу з сучасними тенденціями комунікацій. Так працюють вже багато країн світу. У нас теж є така можливість, така потреба. І тому, власне, є такі пропозиції, які викладені у законопроекті.
Що стосується кошторису, то я думаю, що це значне зауваження, яке вимагає уваги. Я хочу, до речі, проінформувати колег з Комітету, що ми проходили по кожній статті цього законопроекту разом з Павлом Пинзеником, тоді він підтримав в принципі ці норми.
Я скажу, що варто доопрацювати цей пункт. Ми виходили з кількох моментів. Насправді в кошторисі Верховної Ради України є значні видатки, які на сьогоднішній день використовують без відому на якісь потреби, наприклад, на зарплати, які недоотримали депутати, яких немає, на премії, наприклад, Голові Верховної Ради чи іншим працівникам. Я вважаю, що ці кошти можна перевести на забезпечення потреб суспільства.
Друге. Я хочу нагадати, що в нас є відеокамери, які були ще закуплені за часів Януковича, які були встановлені на кожній виборчій дільниці, вони абсолютно не використовуються. Якщо ми елементарно візьмемо ці камери і встановимо їх в кожному комітеті…

КУПРІЄНКО О.В. Та немає їх.

ЗАЛІЩУК С.П. Гаразд. Купівля таких відеокамер – це надзвичайно невелика стаття, менша, аніж один раз надрукувати оці всі папери у Верховній Раді на одне засідання. На сьогоднішній день вони дуже дешево коштують.

ПИНЗЕНИК П.В. Світлано, дивіться, яка у нас ситуація. Ми будемо розглядати кошторис, і ми не можемо при розгляді кошторису оперувати тим про що ви говорите.

ЗАЛІЩУК С.П. Я розумію.

ПИНЗЕНИК П.В. Менше паперу, більше паперу.

ЗАЛІЩУК С.П. Я вам це доводжу в рамках аргументації щодо можливості забезпечення цього. Я на вашу пропозицію щодо доопрацювання..

КУПРІЄНКО О.В. Так тут доопрацювання, щоб порахувати ці суми. Ви кажете, що дешеві, та не дешеві ці камери для відео-трансляції. Це треба приблизно 6 мегабіт в секунду, щоб був інтернет-канал.

ЗАЛІЩУК С.П. Можна я завершу? Це дешеві камери. Для того, щоб забезпечити кожен комітет однією камерою, то повторюсь, що це буде дешевше. Але ми готові доопрацювати і забезпечити кошторис для того, щоб ви ухвалювали рішення.

ПИНЗЕНИК П.В. Можна уточнююче питання? От хто буде стояти з цією камерою? Хто її вмикає?

ЗАЛІЩУК С.П. Її можна вмикати.

ПИНЗЕНИК П.В. А хто повинен вмикати? У кого є в посадових обов’язках вмикати камеру? Ось є апарат секретаріату, то хто повинен вмикати камеру? 

ЗАЛІЩУК С.П. Це потрібно натиснути кнопку «power». Ви вмієте світло включати, то це так само.

ПИНЗЕНИК П.В. Від нас вимагається проведення аудіо-запису, хтось повинен вміти зберігати інформацію, на когось потрібно покласти відповідні посадові обов’язки. Це з практичної точки зору у нас виникають такі питання.
Друге. Видатки, пов’язані з закупівлею цих камер, то це видатки великі, і вони вже не фінансуються декілька років. Ми не можемо дозволити собі оперувати поняттями стосовно того більше паперу чи менше паперу.
Скільки? Цифри. За рахунок чого і куди внести зміни?

ЗАЛІЩУК С.П. Я ж казала, що ті витрати, які перераховуються на премії працівникам, які недовикористовуються, наприклад…

ПИНЗЕНИК П.В. То в яку статтю і які зміни?

ЗАЛІЩУК С.П. Я ж казала, що цю статтю ми не доопрацювали і ми готові будемо надати її.

ПИНЗЕНИК П.В. Регламент передбачає в такому  разі якраз доопрацювання саме з цих мотивів – з мотивів відсутності фінансово-економічного обгрунтування у випадку, якщо передбачаються зміни до доходів чи видатків Державного бюджету. А тут повинно ітись про якусь конкретику, що звідси забрав, а сюди переклав.
Якщо ідеться про аудіо-фіксацію, то повинна бути конкретика: треба внести зміни до інструкції посадових обов’язків працівників секретаріату, збільшення штатних одиниць. Чи не треба збільшувати штатні одиниці? Я от серед цих людей не знаю, хто буде вмикати камеру.

ЗАЛІЩУК С.П. Це як світло вмикати. 

ПИНЗЕНИК П.В. Я розумію.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А хто буде зберігати інформацію? Скільки вона буде зберігатись?

КУПРІЄНКО О.В. Це камера повинна бути з мікрофоном та звуком, це спеціальна камера. Це не дешеві камери, які куплені в магазинах по 50 доларів.

ЗАЛІЩУК С.П. Я журналіст і про це знаю.

КУПРІЄНКО О.В. То скажіть, яка швидкість має бути, скільки біт в секунду, якщо ви спеціаліст?

ЗАЛІЩУК С.П. Верховна Рада і комітети забезпечені належним інтернет-зв’язком, який може передавати…

КУПРІЄНКО О.В. Я вам задав конкретне питання: скільки біт в секунду має мати канал?

ЗАЛІЩУК С.П. Наші інформаційні служби Верховної Ради мені повідомили, що в них є технічні можливості.

КУПРІЄНКО О.В. Я у вас цифру питаю, а ви мені про Апарат Верховної Ради.

ПИНЗЕНИК П.В. Дивіться, що нам каже пан Зайчук. Світлано, ви ж теж посилаєтесь на Апарат Верховної Ради. Пан Зайчук нам говорить, що одночасно засідання 27 комітетів Верховної Ради та відповідно забезпечення їхньої онлайн-трансляції неможливі без створення відповідного програмного технічного забезпечення, яке має бути надано в зали засідань комітетів. Це потребує відповідного фінансового забезпечення. І в листі зазначено про відсутність протягом двох років капітальних видатків та видатків розвитку кошторису Апарату Верховної Ради.
У нас проблема потім полягатиме в тому, що у випадку, якщо ми підтримаємо прекрасну ініціативу, то проблема в тому, а куди і в яку строчку записати, то це вже наша проблема, розумієте, не ваша, а комітету, бо ми головні.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я точно также думаю, что и среди членов регламентного Комитета нет ни одного, кто бы выступал против самой идеи. Идея отличная. Мы всегда показывали, что чем больше открытости, в том числе и заседания комитетов, тем лучше. Это способствует лучшей работе и депутатов, и комитетов.
В то же время есть ряд моментов, при которых затрагивается бюджет, хотя вы знаете мое отношение к Аппарату Верховной Рады, но по смете мы с вами посмотрим, какие колоссальные суммы непонятно на что тратятся. Я вам постатейно покажу.
Мое предложение. Если вы соглашаетесь его доработать, то это однозначно правильное предложение, потому что есть технические моменты, которые надо правильно прописать. Мы однозначно эту идею поддерживаем, и мне кажется, в этом случае проект решения комитета правильный. Поэтому мое предложение – поддержать, но при этом вам обратиться к нам, как к членам регламентного Комитета, как прописать. Я поддерживаю здесь Светлану в том, что это небольшие деньги. Поверьте, на Майдане столько было стримеров, Интернета всем хватало, камеры в хорошем качестве и недорогие.
А те люди, которые хотят посмотреть заседание любого комитета, они сами найдут техническую возможность как это просмотреть. Но телетрансляцию через Интернет несложно сделать.

ПИНЗЕНИК П.В. Світлано, перед прийняттям рішення, яке у нас буде до вас прохання можливо. У нас завжди виникає одна і та ж сама проблема, що коли ми підтримуємо на етапі першого читання якусь прекрасну ідею, то ми потім стикаємось з тим, що на другому читанні це вже наша проблема, будь-яке доопрацювання. Тому, якщо ідеться про будь-яке  збільшення на копійку, на дві копійки, на невелику суму, меншу ніж вартість паперу, кошторис видатків, треба зрозуміти, звідки вони беруться, з якої статті, куди перекидаються і в якому розмірі. Це перше.
Друге. Є величезне прохання подивитись ще раз на цей законопроект, що ми насправді намагаємось вирішити. Тому, коли ми дуже швидко підтримали законопроект нашого колеги Різаненка, ми розуміли, чого ми добиваємось. Ми добиваємось цим тільки одного: хто хоче давати онлайн-трансляцію, він має можливості. Прийшов з камерою, ніхто не забороняє. Ми розуміємо як це зробити, ми розуміємо для чого ми це робимо.
Коли ви пишете в проекті про те, що за 20 днів публікується проект кошторису, то по Регламенту будь-який проект публікується за 30 днів до розгляду. В чому проблема? Що ми намагаємось вирішити таким чином? Якщо кошторис затверджується Верховною Радою, то він буде опублікований на сайті.

ЗАЛІЩУК С.П. Він не публікується.

ПИНЗЕНИК П.В. Він не публікується по іншій причині, тут треба теж дізнаватись чому. Він не публікується по тій причині, що не затверджувався Верховною Радою вже третій рік підряд, а на цей раз ми будемо наполягати, щоб Верховна Рада його затвердила. Він затверджувався Мінфіном, і Мінфін таким чином забезпечував фінансування. Тільки цьому, а не тому, що не було змін у Регламенті.

ЗАЛІЩУК С.П. Але ж має бути і проект рішення опублікований.

ПИНЗЕНИК П.В. Так він і буде публікуватись, бо це буде проект постанови за авторством нашого Комітету як і будь-який інший. Це не тому, що в Регламенті не написано, що він повинен публікуватись, це тому, що він просто не затверджувався.
Наступне питання. Якщо дозволите, це не в порядку критики, а можливо в порядку пропозиції, що спробувати вичитати цей законопроект на предмет відповідності з іншими законодавчими актами. Коли ми тут намагаємось забезпечити прозорість нас, рідних, то воно ще стосується інколи третіх осіб, які в принципі до цього ніякого відношення не мають, в даному випадку помічників-консультантів. Передбачається, що персональні дані помічників-консультантів без їх згоди, без згоди народного депутата публікуються Апаратом. 
Помічники-консультанти, які працюють за трудовою угодою, вибачте, виконують свою роботу, ніякого відношення до того, що там у нас відбувається, не мають. Їх публікували або не публікували, їхні прізвища. Вони роблять свою роботу і одержують за це гроші. Вони навіть на державній службі не перебувають. Вони пишуть законопроекти, вони забезпечують консультаційну допомогу, вони цим всім, по великому рахунку, не цікавляться. Якщо можна, то не потрібно чіпати права та інтереси третіх осіб.

ЗАЛІЩУК С.П. Ми виходили з тих проблем та реалій, які існують. І як відомо, кожний законопроект намагається вирішити якісь проблеми. Якщо ви пам’ятаєте, ось буквально нещодавно було здійснено вбивство одним з помічників народного депутата. Я раніше працювала журналістом та активістом, і ми досліджували питання, хто працює помічниками у народних депутатів. Дозвольте вас проінформувати.

КУПРІЄНКО О.В. Це виходить за межі розгляду цього законопроекту.

ЗАЛІЩУК С.П. Ні, не виходить. Наша мета – опублікувати прізвища та імена тих, хто є помічниками-консультантами, в тому числі на громадських засадах,  якраз виводить в публічну площину тих людей, які допомагають депутатам. Дуже часто це є родичі і так далі. Люди, які просто користуються, вибачте, посвідченнями, щоб вирішувати бізнесові та інші справи.

ПИНЗЕНИК П.В. Розумієте, ми інколи переходимо таку межу незрозумілу. Я не буду називати хто, але одна ваша колега жінка висловлювала застереження Голові Верховної Ради Гройсману, добре, що не було преси,  в присутності багатьох людей. 
За розпорядженням Голови Верховної Ради одноосібно та без будь-якої згоди були опубліковані декларації народних депутатів України, що в принципі само по собі застережень не викликає, але персональні дані членів їх сімей там затерті не були. То скажіть мені, будь ласка, хто за це відповість?

ЗАЛІЩУК С.П. Це питання не до мене.

ПИНЗЕНИК П.В. Я розумію. Коли ми намагаємось внести зміни до законодавства, можливо потрібно враховувати і такі моменти, коли ми оприлюднюємо персональні  дані про особу.

ЗАЛІЩУК С.П. Це єдина конкретна норма, чому ми цим користуємось. Тому що в Україні дуже часто попередня Рада зловживала саме наданням посвідчення помічникам-консультантам  для того, щоб вони вирішували свої справи. Можна навести приклад, що коханка Януковича була помічницею народного депутата Юлії Льовочкіної.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, у нас дуже багато питань порядку денного. Ми можемо перейти до голосування?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так.

ПАПІЄВ М.М. Можна висловитись?

ПИНЗЕНИК П.В. Звичайно. 

ПАПІЄВ М.М. Дивіться, сам законопроект, він непоганий. Нам потрібно швидше іти далі до відкритості, тут треба підтримувати і ставити перед собою такі завдання, бо треба у 21 столітті використовувати технології. І таке завдання, я думаю, треба Апарату Верховної Ради поставити, щоб вони порахували кошторис і які треба технічні засоби.
Єдине у мене прохання до суб’єктів законодавчої ініціативи, бо ми можемо зайти далеко. По першому питанню можна вивчити досвід Кім Чен Ина, як він травив свого дядька собаками. Цікавий же досвід, правильно? Проголосував депутат не так, то зразу його, це нормальний виховний процес.
По другому питанню, то я думаю, що суспільство має право знати чим займається народний депутат України. Треба відеокамери поставити ще в буфеті, туалеті і вписати, що відео-зйомка ведеться з метою вашої безпеки. Давайте ми зупинимось на елементах здорового глузду. 
Я за те, щоб доопрацювати цей закон, але сама ідея гарна.

ПИНЗЕНИК П.В. Чому ми постійно згадуємо законопроект Різаненка, тому що там був мінімум, але мінімум потрібний, який реально вирішував проблеми, яка проблема була, ту і вирішив. А у нас різними засобами вирішується одна і та ж сама проблема.
Гройсман публікує те, що вважає за потрібне власним розпорядженням. Опублікував, то опублікував. Проблема наче зникла, а тема ця іде через зміни до Регламенту, через ще щось.
Колеги, давайте приймати рішення. Хто за запропонований проект рішення, прошу голосувати. Одноголосно.
Світлано, я вам дякую за те, що ви відвідали нас, приходьте ще.

ЗАЛІЩУК С.П. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Розглядаємо третє питання порядку денного – про проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус народного депутата України (щодо медичного обслуговування народних депутатів на загальних підставах та зміни органу, який здійснює функції управління Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами)», внесений народним депутатом України Рабіновичем (р.№1523).
Шановні колеги, у нас цей проект закону передбачає вирішення питання, яке вже вирішено, тобто про те,  щоб ті, котрі воюють в АТО обслуговувались в Феофанії, і питання по великому рахунку знято.
Друге. Він передбачає, щоб вилучити норму, яка дозволяє народним депутатам України здійснювати лікування, реабілітацію в самій Феофанії.
Проект рішення, який вам розданий, передбачає направити на доопрацювання. Чому направлення на доопрацювання? Тому що у випадку, якщо іти тим шляхом, яким пішов народний депутат Рабінович, то народний депутат України взагалі буде позбавлений права на безоплатне отримання в державних і комунальних закладах охорони здоров’я медичної допомоги. Вадим Рабінович просто вилучає цю норму, замість неї нічого не робить.
Що стосується суті. Якщо суть тільки в тому, що він написав в Прикінцевих положеннях, а в Прикінцевих положеннях він написав, що Феофанію треба віддати для того, щоб там лікувались поранені в АТО, то це питання вирішено.
Є ще якісь думки з цього приводу? 

КУПРІЄНКО О.В. Голосуємо.

ПИНЗЕНИК П.В. Переходимо до голосування. Хто за запропонований проект рішення? Одноголосно.
Наступне четверте питання – про проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо ненарахування виплат народним депутатам України у разі невиконання ними передбачених законом повноважень без поважних причин), внесений народним депутатом України Іллєнком (р.№ 1462). Запропонований проект рішення передбачає, що законопроект може бути направлений на доопрацювання.
Я пропоную виключити наш комітет з вирішення таких питань. До речі, я вас інформую, що в цьому скликанні ніхто з спірними питаннями не звертався. Було одне звернення Злати Огнєвіч, яка просто просила констатувати той факт, що вона була присутня на пленарному засіданні, проте зарплати собі не вимагала. Але навіть таких повноважень у нас немає. Якби хтось звернувся і сказав, що був на пленарному засіданні, дайте мені гроші за той час, то це була б наша компетенція. А у випадку, якщо виключать цю норму, то це буде нічия компетенція.
Хто за проект рішення, прошу голосувати. Хто проти? Хто утримався -один. Рішення прийнято.
Розглядаємо п’яте питання – про проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо прав позафракційних народних депутатів)», внесений народним депутатом України Сергієм Міщенком (р.№1049). Проект рішення, який пропонується до розгляду, є доволі категоричним: він передбачає відхилення законопроекту за результатами розгляду в першому читанні.
Якщо коротко, то зміст зводиться до того, що позафракційний народний депутат прирівнюється в певних аспектах до  члена фракції, тобто позафракційні депутати виглядають як певне, скажемо так, об’єднання, група, яка має спільні інтереси і якимось чином ці спільні інтереси реалізують. Як вони ці інтереси реалізують не написано, але в чому вони полягають написано, тобто право на слово, право на обов’язкову участь у складі ТСК і так далі. Вони і є тому позафракційні, що нікуди не об’єднались.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. А що їм заважає об’єднатись в групу?

ПИНЗЕНИК П.В. Заважає очевидно відсутність чисельності людей зі спільними інтересами.

КУПРІЄНКО О.В. Якщо подивитись, то позафракційні будуть мати більше прав, ніж фракція.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, є потреба обговорювати?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Ні.

ПИНЗЕНИК П.В. Голосуємо. Одноголосно.
Наступне шосте питання порядку денного – про проект Закону України «Про внесення змін до закону України «Про Регламент Верховної Ради України (щодо зміни тривалості часу для оголошення депутатських запитів та обмеження кількості адресатів для їх направлення), внесений народними депутатами України Сольваром та іншими (р.№1799). Рішення, яке пропонується, передбачає відправлення на доопрацювання.
Якщо коротко, то поясню чому. Народний депутат Сольвар передбачає таку схему розгляду питань в п’ятницю, коли для розгляду питань по суті передбачається півгодини. На останніх нарадах за участі Голови Верховної Ради висловлювались різні пропозиції щодо зміни порядку розгляду питань протягом пленарного тижня. 
Пропозицій була маса і це одна з цих пропозицій, можлива пропозиція, може не найбільш досконала, оскільки просто залишає півгодини на те, щоб розглядати законопроекти, протягом якої може бути розглянуто в кращому разі два. Питання потрібно вирішувати комплексно. От домовились би врешті-решт, що не подобається народним депутатам, то вже б якесь рішення прийняли.
Є застереження щодо направлення на доопрацювання? Немає. Тоді прошу голосувати. Хто за? Хто проти? 

КИШКАР П.М. А можна його відхилити взагалі? Можна заборонити депутату Сольвару не писати «чепуху»?

ПИНЗЕНИК П.В. Павло Миколайович, ви проти чи утримались?

КИШКАР П.М. Я утримався.

ПИНЗЕНИК П.В. Утримались. Рішення прийнято.
Розглядаємо сьоме питання порядку денного – про проект Закону України «Про тимчасові слідчі комісії і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України», внесений народними депутатами України Тимошенко,  Кожем’якіним та іншими ( р.№ 1098).
Це питання старе як світ. Я бачу, що хоче висловитись Олег Васильович, будь ласка.

КУПРІЄНКО О.В. Шановні члени регламентного комітету, тут ми маємо грубе порушення Регламенту при подачі законопроекту. Пояснюю чому. Цей законопроект був поданий ще у минулому році. В цьому законопроекті був розділ, я скажу так, щоб було зрозуміло, про тимчасову спеціальну слідчу комісію щодо імпічменту Президента. Потім цей законопроект забирають, вилучають з нього цей розділ і подають як доопрацьований. Регламент не дозволяє такої процедури. 
Що ж виходить? Коли там була оця ТСК, скажемо так, все нормально, все добре. Потім раз і забрали. Ми написали законопроект і кажемо, що давайте, треба, щоб там це було. Кажуть, що ні, не можна, треба 14 днів, це альтернативний. Який же він, вибачте, альтернативний, коли це доопрацьований? А такого не можна робити. Я не знаю як це взагалі Апарат пропустив? Але те, що ми зараз розглядаємо від 9 лютого, це неправильно. Регламент такого не дозволяє робити.
Давайте зараз вирішувати, що з цим робити. Ми розглядаємо законопроект, який фактично ініціатору законопроекту, забираючи його назад і подаючи доопрацьований, фактично обдурили всіх народних депутатів чи унеможливили подачу змін до законопроекту, а положення про комісію по імпічменту звідти вилучили. От що з цим зараз робити?

ШЛЕМКО Д.В. До речі, Ляшко теж автор цього законопроекту.

КУПРІЄНКО О.В. Я знаю. Я навіть більше розкажу. Наступний законопроект № 2278 саме тому був написаний і поданий, тому що уже туди не можна було добавити, ми побачили, що вилучили, тому народився законопроект №2278.

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитро Васильович.

ШЛЕМКО Д.В. Цей законопроект коаліційний. Всі керівники фракцій, в тому числі і Луценко, і Березюк, Ляшко, всі підписали і подали. Він потрібен.
Є висновок, треба проголосувати.

ПИНЗЕНИК П.В. Ще думки.

КУПРІЄНКО О.В. Я не заперечую, я підтримую законопроект.

ПИНЗЕНИК П.В. Будь ласка, Павло Миколайович. 

КИШКАР П.М. Насправді світовий досвід говорить, що у всьому світі є така функція у парламенту як контрольна функція. І я думаю, що інструментом такої функції мусить бути ТСК. В дійсності законопроект поданий не ідеальний, його дійсно треба приймати за основу і тяжко над ним працювати, тому що не враховано взагалі ніякої  практики і взято намагання впровадити цей інструмент грубими мазками.
Я тут багато в чому згоден з Олегом Васильовичем, що не читали швидше за все. Сироїд їх переконала в тому, що треба. Тому потрібно змусити їх прочитати, вчитатись і впровадити нормальний інструмент, тому що багато змін, які в закони не внесено. Я читав висновок ГНЕУ і там чітко написано: сюди внесіть, сюди, скорегуйте, узгодьте. І таких законів, здається 6 чи 7. Тому треба доопрацьовувати і приймати за основу потрібно.

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги, треба якось відреагувати. Зараз теж є декілька законопроектів, які забирає суб’єкт подання після 14 днів, перероблює і подає і вже ніхто не може подати альтернативний. Оцю практику треба припинити. Регламент цього не дозволяє. Це шахрайство.
Або нехай реєструють як новий, питань немає. Апарат Верховної Ради реєструє доопрацьований під цим же номером.

ПИНЗЕНИК П.В. Це нормально. Тоді повинні відкриватись заново строки.

КУПРІЄНКО О.В. Так це треба Апарату Верховної Ради якимось чином вказати.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, треба розуміти, що ми робимо далі. У нас наступне питання порядку денного пов’язане якраз з законопроектом 
№ 2278. Нам потрібно рекомендувати включити його до порядку денного, щоб відкрити дорогу для ГНЕУ, щоб ми одержали висновки.
Тоді ми зараз голосуємо сьоме питання порядку денного, якщо немає заперечень. Хто за проект рішення? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Є потреба відкривати обговорення по восьмому питанню? Немає. По восьмому питанню проект передбачає рекомендувати включити до порядку денного сесії восьмого скликання. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно. Рішення прийнято.

Колеги, у нас наступні три питання порядку денного пов’язані з створенням ТСК і по всім одні і ті ж самі зауваження. Я пропоную, якщо є така можливість, не відкривати обговорення, а послідовно проголосувати три питання.
По дев’ятому питанню хто підтримує запропонований проект рішення № 2256. Дякую, одноголосно.
Десяте питання. Реєстраційний № 2247. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Одинадцяте питання. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Розглядаємо дванадцяте питання – про проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо зупинення діяльності та заборони об’єднань громадян», внесений народними депутатами України  Мосійчуком, Ліньком, Лозовим ( р.№ 1893). Ми не головні з цього питання, нам треба ухвалити висновок щодо відповідності при оформленні внесених вимог Регламенту і направити до головного комітету, який є Комітетом з питань правової політики та правосуддя. Хай він з цим працює і відповідно враховує при розгляді.
Є потреба відкривати обговорення? Немає.

КУПРІЄНКО О.В. У мене репліка. Хоч це і мої колеги, але в тому законопроекті немає постанови. А ми кажемо, що все нормально.

ПИНЗЕНИК П.В. Ми не кажемо, що все нормально. У нас висновок такий жорсткий.

КУПРІЄНКО О.В. Добре, давайте голосувати.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно. 
Розглядаємо тринадцяте питання – про роз’яснення Комітету з питань, порушених у зверненні начальника Управління державної охорони України Гелетея  В.В.
Шановні колеги, я дозволю собі бути не надто дипломатичним. 
Гелетей В.В. як начальник Управління державної охорони звернувся до нас за висновком, де він у дипломатичній формі намагався спонукати нас до того, щоб одержати висновок щодо того, чи можуть його бійці, скажемо так, фізично впливати на окремих народних депутатів, які влаштовують бої у Верховній Раді. Не одержить він такого висновку.

КИШКАР П.М. Хай впливають, не треба для цього висновок.

КУПРІЄНКО О.В. Це їхній обов’язок, він зобов’язаний припинити.

ПИНЗЕНИК П.В. Можна ставити на голосування? Хто за? Одноголосно.
Чотирнадцяте питання – про роз’яснення Комітету щодо застосування окремих положень Закону України «Про комітети Верховної Ради України» стосовно розгляду питання «різне» у порядку денному засідання комітету.
Є речі, які для нас є очевидними, а для когось не є очевидними. І в комітеті Дубневича не є очевидним питання про те, що під час розгляду «різного» починають вносити пропозиції до порядку денного і раптом відкривати розгляд якихось питань. От уявіть собі, ми пройшли порядок денний, ми перейшли до обговорення організаційних питань і тут хтось каже, що законопроект такий-то, такий-то, проект рішення такий-то, такий-то, голосуємо. Голова комітету повинен якось на це реагувати. Оскільки ця практика в нього склалась вже не в перший раз, то нам потрібно забезпечити відповідним роз’ясненням.
Хто за запропонований проект рішення, прошу голосувати. Одноголосно.
Наступне п’ятнадцяте питання порядку денного – про інформацію Комітету щодо інциденту, що стався в кулуарах Верховної Ради України 12 лютого 2015 року.
Шановні колеги, ми одержали письмові пояснення двох учасників цього інциденту, Соболєва та Івченка, які особисто вважають, що конфлікт є вичерпаним, а також засуджують сам факт мордобою і вважають, що для українського парламенту це є неприйнятним. Відповідно до Регламенту основною функцією нашого комітету в даному випадку є вичерпання конфлікту, і учасники конфлікту вважають, що конфлікт є вичерпаним. Зі свого боку, ми добились засудження з боку самих учасників цього мордобою.
Відповідний проект рішення вам пропонується. Є альтернативна точка зору у Олега Васильовича і він її зараз озвучить. 

КУПРІЄНКО О.В. Якщо попросили фахового висновку, наскільки я вважаю себе фахівцем в цій галузі, дії одного та іншого мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 частиною другою Кримінального кодексу України, а саме, хуліганство. У моєму поясненні все викладено: всі об’єктивні та суб’єктивні ознаки правопорушення. Якщо підходити фахово, то це у чистому вигляді хуліганство. А там, то хай Комітет вирішує, що робити.
Якщо ми будемо таким  чином спокійно дивитись на те, що депутати один одному морди б’ють і кажуть при цьому публічній сфері, що  добре ми побили морди один одному, але за це все привернули увагу до земельних питань, то тоді з кожного питання будемо влаштовувати мордобій. 
Це рано чи пізно треба припиняти. Припиняється це шляхом усвідомлення народних депутатів невідворотністю покарання за свої хуліганські дії у стінах Верховної Ради, що тягне за собою кримінальне правопорушення, кримінальне засудження і позбавлення депутатського мандату, і от тоді не будуть кулаками махати.

ПИНЗЕНИК П.В. Є потреба в обговоренні? Будь ласка.

КИШКАР П.М. Мені цікаво як Олег Васильович це бачить і у мене тоді до вас питання: а ви заяву до МВС подавали щодо цього?

КУПРІЄНКО О.В. Ні.

КИШКАР П.М. Але ж ви маєте право.

КУПРІЄНКО О.В. Маю. 

КИШКАР П.М. А чому ви не звертались? Напишіть заяву та хай МВС розгляне.

КУПРІЄНКО О.В. Це не МВС, а Генеральна прокуратура повинна розглядати.

КИШКАР П.М. От я ваш друг, я так вважаю, то цікаво буде подивитись як наступне питання щодо Ляшка буде розглядатись. Чи буде ваш висновок так само критичний?

КУПРІЄНКО О.В. Я поясню. Я переконаний, що по цій ситуації заяви нікуди писати не треба, конфлікт, як кажуть, залагоджений, вичерпаний. Але  оцей, скажемо, документ, який я написав, він все рівно стане відомий іншим народним депутатам і скажуть, що на регламентному комітеті Купрієнко таке понаписував.
У будь-якому випадку це може наступного разу бути отією заявою. Це фактор зупинення в майбутньому, чому я і написав. Це ганьба для народних депутатів, якщо зараз інший напише, хоча  хуліганство – це справа публічного обвинувачення і тут не треба заяви. Це показали в ЗМІ і це було всім відомо, і прокуратура зобов’язана порушити кримінальне провадження по факту. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ви правий в одному як мінімум, Олег Васильович. Питання  в тому, що  до певної межі ці народні депутати проблеми не бачили, поки інші не почали з ними розмовляти.

КИШКАР П.М. Олег Васильович, я мушу вас заспокоїти. Багато народних депутатів не прочитають вашої викладеної позиції. Я думаю, що це невелике розчарування для вас.
А щодо вирішення цієї проблеми, то я, мабуть, вже разів десять говорив і стовідсотково переконаний, що площадкою для вирішення проблем є все-таки виховання в сім’ї.

ПИНЗЕНИК П.В. Можна ставити на голосування? Хто за підтримку рішення з цього питання, прошу голосувати. Хто проти? Хто утримався? Одноголосно. 
Розглядаємо шістнадцяте питання – про інформацію Комітету щодо звернення народних депутатів України Бакуменка, Кучера, Кулініча, Лунченка, Кодоли стосовно розгляду законопроекту ( р.№1159) у Комітеті з питань запобігання і протидії корупції.
Взагалі послідовність розгляду питання мала бути зворотною. №1159 почався, по великому рахунку, з засідання комітету, і цей конфлікт виник на засіданні комітету. І першопричиною конфлікту є не законопроект № 1159, а низький рівень політичної культури окремих народних депутатів, але все-таки, якби дотримуватись хоча би якихось норм при розгляді питань на комітеті, можливо і проблем було б менше.
У Єгора Соболєва була одна проблема, можливо вона полягає в емоційності, а можливо у невихованості. Він відкрив обговорення по законопроекту № 1159, провів повноцінне обговорення, як слідує зі стенограми, яку я читав. А потім він сказав, що ніякого обговорення не було і пішли всі, вибачте, вон. І почалось таке, що закінчилось потім у залі бійкою Соболєва та Івченка. Тому на окремі недоліки при розгляді питань у комітетах, я вважаю, що звернути увагу потрібно, тим більше, що звернення народних депутатів з цього приводу є коректним.
Якщо ви прийшли на засідання комітету, обговорили питання, і навіть питання не було поставлено на голосування, а вони були послані за двері, то потім таке і виникає.
Є потреба обговорити? Немає. Хто за його затвердження, прошу голосувати. Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Сімнадцяте питання – про інформацію Комітету щодо звернення страховиків – членів Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України стосовно представників від Верховної Ради України у Координаційну Раду МТСБУ. Я бачу, що воно стосується різних фракцій, різних голів комітетів, і ми маємо абсолютно конкретну ситуацію з нами у Верховній Раді. 
Ситуація полягає у наступному, що є статут МТСБУ.

ПАПІЄВ М.М. Ви бюджет його знаєте?

ПИНЗЕНИК П.В. Не цікавився.

ПАПІЄВ М.М. Я думаю, що бюджету України воно десь дуже близько.

ПИНЗЕНИК П.В. Умовно кажучи, є організація «Рога та копита», назвемо її як завгодно, і ця організація затвердила статут. В тому ж статуті вона написала, що в неї є Координаційна Рада. В цій Координаційній Раді є представники Верховної Ради України. В статуті вона написала, що представники Верховної Ради України за дорученням голови профільного комітету.
Тепер повертаємось на крок назад: з чого почали. А почали з того, що це представники Верховної Ради України і це голова комітету Верховної Ради України. Почали з того, що є стаття 19 Конституції, Закон про комітети, Регламент, виключний перелік повноважень кожного, включаючи голову. Це все одно, що я, вибачте, від Верховної Ради України, навіть не від комітету, я би навіть комітет не питав, я би від Верховної Ради діяв і зараз в  яке-небудь Моторне транспортне бюро послав би представників і на тому, власне, все скінчилось би і вас до відому би не поставив.
Тут пропонується звернути увагу комітету на одну просту річ. Зміст роз’яснення зводиться до наступного, щоб не було написано в будь-якому статуті, треба витримувати вимоги статті 19 Конституції, Регламенту і діяти в спосіб, визначений законом.
Затвердити висновок – звернути увагу голови комітету, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції, що всі діють тільки у спосіб, визначений Конституцією і що 9.4. статті 9 статуту – це не стаття 85 Конституції і не Закон про комітети, тому треба керуватись Законом про комітети та Конституцією.

ПАПІЄВ М.М. А голова комітету дав туди людей?

КУПРІЄНКО О.В. Так, та він сам туди ходив.

ПИНЗЕНИК П.В. Він туди сам себе вніс.

КУПРІЄНКО О.В. Як йому сказали, так він і вніс. 

КИШКАР П.М. Вони правомірно займають свої посади?

КУПРІЄНКО О.В. Тут те, що підходячи з юридичної точки зору, треба, щоб Верховна Рада проголосувала делегувати такого-то представником туди-то.

ПИНЗЕНИК П.В. Павло, він же навіть, по великому рахунку, і погодився з тим, що це неправильно. 

КИШКАР П.М. Я рішення читаю, він не погодився і сказав, що все нормально.

ПИНЗЕНИК П.В. Я знаю, що погодився. Йому потрібно тепер наше рішення.
Я ставлю на голосування. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Наступне вісімнадцяте питання – про заяву народних депутатів України – членів Комітету з питань податкової і митної політики стосовно дій народного депутата України Парасюка на засіданні цього комітету 18 березня 2015 року.
Якщо коротко, то народний депутат Парасюк, я особисто порозпитував членів комітету, які були присутні під час цієї знаменної події, прийшов на засідання комітету, щоб відстояти позицію з окремого законопроекту. Потім трошки втратив контроль над власними емоціями, наговорив, м’яко кажучи, зайвого, довелось закривати двері комітету, думати чи викликати міліцію, обматюкав присутніх жінок, погрожував багато чим і так далі і тому подібне. Це все було здійснено не на пленарному засіданні, ми не можемо виганяти його з залу, але пропустити це повз ми не можемо, тому що в цьому комітеті працюють наші колеги, які це все вислухали і просили щось зробити.
Ми пропонуємо проект рішення, яким звертається увага на народного депутата Парасюка, що так себе поводити не потрібно. Виховну роботу в залі Верховної Ради з ним провели.

КУПРІЄНКО О.В. Отримавши доручення від голови комітету, я направив запити в Комітет з питань податкової та митної політики щодо надання аудіо запису та стенограми і до Парасюка стосовно пояснення. Парасюк проігнорував, хоча мої помічники віднесли безпосередньо в кабінет, в чому я вбачаю неповагу до регламентного комітету.
Комітет надав аудіо запис та стенограму. Я сам особисто переслухав, там були матюки. Це не кримінальний злочин, це просте хуліганство по адміністративному кодексу. І оскільки ми там розповідаємо, що провели бесіду, то, мабуть, треба прописати в рішення, що є ознаки і при повторенні передамо документи і буде у Печерському райвідділі підписувати протокол та давати пояснення. Від цього народний депутат не застрахований.

КИШКАР П.М. Ми в рішенні комітету це прописали?

ПИНЗЕНИК П.В. Ми що, можемо кваліфікацію прописувати у рішенні комітету?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Ми не маємо права.

КУПРІЄНКО О.В. Ми можемо прописати, що вбачаються.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Для чого? Ви що, слідчі? 

КУПРІЄНКО О.В. Я юрист і маю відповідний фах. Я ж не кажу, що встановлено, а кажу, що вбачаються ознаки. І в майбутньому, якщо будеш так себе поводити, то передамо відповідним органам і хай вони встановлюють.

ПИНЗЕНИК П.В. А якщо ми вашу думку додамо так само як до попереднього рішення і розішлемо всім?

КУПРІЄНКО О.В. Додавайте.

ПИНЗЕНИК П.В. Там написано, що вбачаються.

КУПРІЄНКО О.В. Я вбачаю. Вибачте,  я слухав аудіо запис. Хто бажає послухати, то я можу дати.

КИШКАР П.М. Я спілкувався з Журжієм та з Остріковою, і в дійсності у Тетяни був такий напівшоковий стан. По суті питання, яке піднімалось Парасюком, було нормальним, його підтримали, потім сказали, що треба доопрацювати.
Я хочу сказати, що всі можуть висловлювати політичні наміри та думки, але по суті, що ми спростили роботу на митниці при проходженні на західному кордоні цих автомобілів, які існують. Ми зняли провокацію дачі хабарів оцим прикордонникам та митникам. Дійшли згоди врешті-решт, подовжили, він просив 40 днів, а йому написали 45 днів, немає жодних проблем. По суті немає конфлікту.
По емоційності, то треба на вид ставити. Я взагалі за те, щоб доповідав Купрієнко.

ПИНЗЕНИК П.В. Тут немає проекту постанови. Що доповідати?

КИШКАР П.М. Не буде чого. Це погано.

КУПРІЄНКО О.В. Це можна у п’ятницю від комітету виступити і сказати, що є такі випадки.

ПИНЗЕНИК П.В. Я ставлю на голосування проект рішення, прошу голосувати. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Дев’ятнадцяте питання порядку денного. Ми планували за графіком розгляд питання про зміну предметів відання комітетів якраз щодо створення комітету з питань додержання конституційних прав, міжнаціональних, державно-конфесійних і міжконфесійних відносин та прав внутрішньо переміщених осіб і комітету з питань комплексного вирішення проблем Донецької та Луганської областей і Автономної Республіки Крим.
У випадку, якщо ми будемо по суті розглядати це питання, то тут має місце перетин з предметами відання цілого ряду комітетів, в першу чергу Комітету з питань прав людини, національних меншин. Голова комітету народний депутат Немиря був проінформований, але зараз його немає.
Що стосується комітету по окупованим територіям, я нагадую, що вже  прийнята попередньо підтримка по комісії Тарути, тому давайте послухаємо думку автора. Будь ласка, Михайло Миколайович.

ПАПІЄВ М.М. Дякую. Шановні колеги, ви розумієте, що це проект, який вноситься як предмет політичної домовленості. До речі, стосовно комітету, якраз розділення Комітету з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, то це пропозиція, яка була свого часу озвучена головою парламентської коаліції паном Луценком, тобто це пропозиція в присутності керівників фракцій сьогоднішньої коаліції. 
На виконання цієї ініціативи було підготовлено і питання розділення комітетів на дві складові Комітету з питань прав людини, національних меншин. І друге питання – це введення нового комітету, на той час він звучав як комітет з комплексного вирішення проблем Луганської, Донецької областей та Автономної Республіки Крим. Зараз ми внесли в правки відповідні ініціативи народних депутатів Воропаєва і Матвієнкова – забрати звідти Автономну Республіку Крим, щоб не було суперечностей з питань законів, які прийняті Верховною Радою України, щоб це був комітет з комплексного вирішення проблемних питань Луганської і Донецької областей. Тобто ось такі пропозиції надаються. 
У мене прохання народних депутатів України і членів нашого комітету дати право визначити  в залі, тим більше, що це питання буде винесено в зал тільки в разі, якщо вже остаточно буде політична домовленість між керівниками всіх фракцій і парламентської коаліції.

ПИНЗЕНИК П.В. Перед тим, як його винести в зал, треба висновок готувати. Давайте ми його підготуємо на наступне засідання.

ПАПІЄВ М.М. Давайте перенесемо на наступний раз, бо треба ще раз уточнити у керівників фракцій та коаліції. Мені сказали і я підготував такий проект.

КИШКАР П.М. Можна задати одне питання?

ПАПІЄВ М.М. Так.

КИШКАР П.М. А чому ми не можемо тому ж Немирі в повноваження комітету вписати?

ПАПІЄВ М.М. Я вам ще раз кажу, що це було в присутності керівників всіх фракцій, в тому числі фракції «Самопоміч». Цю пропозицію озвучив Юрій Віталійович Луценко. Я зробив тільки те, що мені доручили.

КИШКАР П.М. Я ідею підтримую. Питання тільки в тому, чому не можна на існуючий комітет це покласти? Вони там не сильно перевантажені.

ПАПІЄВ М.М. Тому, що як тільки ми ввійдемо в те, що по-живому почнемо щось робити, буде обов’язково конфлікт і рішення ніколи прийнято не буде.

КУПРІЄНКО О.В. У мене є така думка. Справа в тому, що це створення нового комітету, а це треба вносити зміни до постанови Верховної Ради, першої. Тут я не побачив цього, ну, щоб правильно зробити.

ПАПІЄВ М.М. Там є: і туди, і туди.

КУПРІЄНКО О.В. Я дивився, але чомусь не побачив.

ПИНЗЕНИК П.В. Переносимо це питання.
Переходимо до розгляду двадцятого питання порядку денного - про лист Керівника Апарату Верховної Ради України Зайчука В.О. від 03.03.2015 року № 15/11-414. Ідеться про дачу згоди народному депутату Драюку на компенсацію витрат, пов’язаних з орендою житла. Ситуація з народним депутатом Драюком тягнеться вже деякий час. Він зареєстрований в центрі реєстрації осіб, що не мають житла. Для того, щоб він підтвердив відсутність житла в місті Києві, повинен зібрати деякі довідки, зокрема, довідка з реєстру про те, що за ним нічого не числиться. Він це зробив.
Тепер всі документи надано, і Голова Верховної Ради надіслав ці документи нам для того, щоб ми підтвердили наявність підстав, щоб Драюк одержав кошти на компенсацію витрат. 
Я пропоную затвердити рішення, яким передбачається погодити видачу народному депутату Драюку коштів на компенсацію вартості оренди житла. Хто за? Хто проти? Хто утримався? Одноголосно.
Розглядаємо двадцять перше питання порядку денного – про проект кошторису Верховної Ради України на 2015 рік. Доповідає Арешонков Володимир Юрійович.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Шановні колеги, ви знаєте, що ми продовжуємо обговорювати проект кошторису Верховної Ради України і сьогодні планували нарешті затвердити. Ми отримали відповіді на ряд питань, які у нас були до Апарату Верховної Ради України, але не на всі питання ми отримали вичерпну інформацію.
Я хочу зараз попросити, щоб виступила наша колега, яка вивчала проблемні питання, які знаходяться поза межами нашої будівлі. Мова іде про заклади охорони здоров’я, відпочинку. І взагалі обговорити чи задоволені ми до кінця отриманою інформацією. Якщо щось залишається, у нас буде пропозиція, яку ми озвучимо після обговорення.

ПИНЗЕНИК П.В. Співдоповідає голова профільного підкомітету Єфремова Ірина Олексіївна.

ЄФРЕМОВА І.О. Шановні колеги, на виконання пункту 3 рішення Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України від 18 березня 2015 року про звіт Апарату Верховної Ради України за 2014 рік про використання коштів, затверджених Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік», триває перевірка використання коштів Управління справами Апарату Верховної Ради України за 2014 рік.
Наразі проаналізовано витрати Управління адмінбудинками та частково Управління справами. Деякі питання я би хотіла озвучити. Наприклад, щодо кількості заступників Керуючого справами. Відповідно до пункту 4.3. Положення про Управління справами Апарату Верховної Ради України Керуючий справами має одного першого заступника та ще двох заступників. Разом з тим, розпорядженням Голови Верховної Ради від 12 листопада 2008 року посаду завідувача відділу бухгалтерського обліку, фінансів, планування та контролю Управління справами, головного бухгалтера перетворено в посаду заступника Керуючого справами – завідувача відділу бухгалтерського обліку, фінансів, планування та контролю Управління справами.
Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 13 лютого 2008 року до штатного розпису Управління справами внесено зміни, перетворивши посаду, як я вже сказала.
Таким чином, з юридичної точки зору Положення про Управління справами необхідно буде перезатвердити з врахуванням змін, інакше законність посади заступника Керуючого справами – завідувача відділу бухгалтерського обліку ставиться під сумнів. 
Щодо Управління адмінбудинками. Відповідно до Положення  Управління адмінбудинками є бюджетною організацією, заснованою на державній формі власності, яка утримується за рахунок загального та спеціального фондів. Відповідно до пункту 12 статті другої Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок державного бюджету чи місцевого бюджету. Спеціальний фонд формується з надходжень: від здачі в оренду приміщень, що знаходиться в оперативному управлінні Управління будинками та послуг, які вони надають.
У відповідності до штатного розпису загальна кількість штатних одиниць Управління складає 783 людини. З них: 663 – робітники та 120 спеціалістів. Управлінням адмінбудинками передбачено 270 штатних одиниць прибиральниць, 6 перукарів, один манікюрник, один педікюрник, 55 електриків, 48 сантехніків, 30 слюсарів та навіть 3 годинникаря. По факту в Управлінні працює 627 чоловік.
Загальні витрати на оплату праці в 2014 році по Управлінню склало понад 25 мільйонів гривень. З них майже 6  склали премії, з яких 160 тисяч нараховані керівництву, яке складається з 4 чоловік.
Таким чином, вважаю за необхідне поставити питання щодо оптимізації штатного розкладу у відповідності до наявних потреб. При ефективному… В управлінні Управління адмінбудинками знаходиться 12 будинків загальною площею 70 тисяч квадратних метрів.
Хотілось би декілька слів сказати щодо орендованих приміщень. Окрім експлуатації приміщень, що знаходяться в оперативному управлінні Управління адмінбудинками, з метою забезпечення діяльності Верховної Ради орендується 11 тисяч 305 квадратних метрів площі. Фактичні витрати по орендованим приміщенням за 2014 рік становлять 4 мільйони 21 тисяча 290 гривень. Орендуються приміщення за адресами: вулиця Клеманська, 4; вулиця Кутузова, 8; вулиця Лесі Українки, 1; провулок Нестерівський, 4; вулиця Лютеранська, 28-а та вулиця Липська, 3; 4 тисячі 172 квадратних метри орендується у готелі «Національний». Необхідно звернути увагу, що фактичні витрати на оренду приміщень в готелі «Національний» є найвищою поміж інших орендованих приміщень. 
За результатами ознайомлення з тендерною документацією стало відомо, що участь у тендері брали готель «Київ» та готель «Національний». При цьому готель «Київ» запропонував вартість оренди одного метра квадратного на добу 0,62 гривні, тоді як готель «Національний» запропонував 0,61 гривну.
За договором Управління адмінбудинками виплачує готелю «Національний» одну гривну за оренду, майже мільйон гривень - за прибирання приміщень, 330 тисяч гривень – за обслуговування ліфтів, пожежної безпеки та поточного ремонту та ще один мільйон – за комунальні послуги. 
Таким чином, фактичні витрати на оренду одного метра квадратного на місяць по готелю «Київ» складає з врахуванням витрат на комунальні послуги та відшкодування витрат 44 гривні 47 копійок. Для порівняння: такий же показник по оренді на вулиці Лесі Українки складає 29,7 гривень, по Несторівському провулку  - 32 гривні. 
Слід звернути увагу на дещо нераціональне використання орендованих приміщень, що розташовані на вулиці Липській,3. Так головний консультант Комітету з паливно-енергетичного комплексу займає кабінет площею 20 квадратних метрів, а заступник завідувача секретаріатом та старший консультант Комітету з питань податкової політики розміщені в кабінеті, розміром 11 квадратних метрів, що не відповідає мінімальним вимогам до робочих місць.
В цьому контексті хочу проінформувати, що «Держінвестпроект», що орендував приміщення на Житомирській, 11, фактично вже звільнив другий та третій орендовані поверхи. 
Щодо приміщень, що надаються в оренду Управління справами. З врахуванням кількості квадратних метрів, що минулого року надавались в оренду «Держінвестпроекту», загальна площа приміщень, що здавались в оренду у 2014 році, склала 3 тисячі 80 квадратних метрів. Вартість одного квадратного метра на Грушевського,5 склала 128 гривень, я копійки прибираю, на Садовій –  від 145 до 243 гривень, на Садовій, 3-а – 178 гривень, на Грушевського – 269 гривень.
Вартість оренди на рік вираховується у відповідності до постанови Кабміну України від 4 жовтня 1995 року за формулою: оціночна вартість майна за результатами незалежної оцінки помножена на коефіцієнт, визначений додатком до вищезазначеної постанови та розділену на 100.
Необхідно звернути увагу, що, наприклад, вартість за незалежною оцінкою одного квадратного метра на Садовій, 3-а склала 14 тисяч гривень. 
Незалежна оцінка проводиться однією компанією – ДП «Фінексперт». Виникає питання: чому, зважаючи на очевидну низьку оціночну вартість нерухомості Верховної Ради, Управління будинками не звернулось до інших оцінщиків?
Більш того, як вбачається з наданої документації, «Альфа-банк» орендував по одному метру квадратному в трьох основних адмінбудинках Верховної Ради та був єдиним банком, банкомати якого були представлені в адмінбудинках Верховної Ради.
Також в результаті особистого обходу приміщень, на 7 поверсі адмінбудинку на вулиці Садова, 3-а було виявлено храм Святого рівноапостольного Володимира УПЦ Московського патріархату. Даний храм є діючим, у відповідності до розкладу богослужіння відбуваються майже кожного дня. На оренду даного приміщення відсутні будь-які документи. Більше того, в приміщенні храму постійно горять свічки та лампадки, що є джерелом відкритого вогню та порушенням правил пожежної безпеки.
Необхідно зазначити, що на тому ж поверсі знаходиться серверна кімната Верховної Ради. І тому у разі пожежі шкоду, яка може бути нанесена, переоцінити буде просто неможливо.
Щодо закупівельних цін Управління адмінбудинками. У відповідності до наданої розшифровки звіту про виконання кошторису Верховної Ради України у 2014 році за загальним фондом Державного бюджету за бюджетною програмою 0111020. 
Обслуговування і організаційне, інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України по Управлінню адмінбудинками - всього затверджено видатків на суму 61 мільйон 698 тисяч гривень. Разом з тим, касові видатки склали 60 тисяч 871 гривну.
Враховуючи курсові коливання, аналіз ринкових цін закупівель видається досить складним, а тому потребує додаткового часу, чому я прошу не приймати зараз, не затверджувати кошторис. Разом з тим максимально можливий аналіз буде представлений на наступне засідання нашого комітету.
Необхідно звернути увагу, що майже все канцелярське приладдя закуповувалось у ФОП «Лубін», а саме, 86 позицій з 94. Загальна сума договору складає 446 тисяч 400 гривень. У відповідності до детальної інформації про фізичну особу-підприємця, отриманої з державного реєстру юридичних та фізичних осіб, Лубін Ігор Миколайович зареєстрував свій ФОП 29.04.2014 року, а вже 08.07.2014 року між ФОП «Лубін» та Управлінням адмінбудинками був укладений перший договір на суму 14 тисяч.
Більше того, основним видом діяльності ФОП «Лубін» є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, що означає, що «Лубін» не є виробником або оптовим імпортером канцелярського приладдя. Тобто можна стверджувати, що цей ФОП є посередником і навіть теоретично не може конкурувати з українськими виробниками, наприклад, паперу або ручок або з крупними імпортерами, що працюють на ринку давно і можуть запропонувати значні знижки на ці товари.
Схожа ситуація пов’язана з закупівлею матеріалів та інвентарю для господарських цілей. 168 позицій на загальну суму 239 тисяч гривень було придбано у ФОП «Семинищ Олег Вікторович», який за даними єдиного державного  реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано 19.03.2014 року, тобто знову ж незадовго до закупівлі. Ще 54 позиції було закуплено у ФОП «Зінченко Юлія Олександрівна».
ПП«Провентус» було створено за півроку до укладання договору з Управлінням адмінбудинків. Протягом 2014 року ПП «Провентус» виконало робіт з поточного ремонту на 1 мільйон 387 тисяч гривень. Загальну суму було розподілено на декілька окремих договорів, ціна яких склала не більше ста тисяч гривень. Таким чином, тендерні процедури не проводились зовсім. За окремою статтею витрат «Провентус» також провели  роботи з видалення сухостійних дерев та ремонту меблів практично на 200 тисяч.
За результатами аналізу тендерної документації також хочу зазначити, що лише в одному тендері на охорону брало участь більше двох організацій.
Оплата інших послуг разового характеру. Загалом у 2014 році на оплату послуг разового характеру було витрачено 196 тисяч гривень. До послуг разового характеру зокрема відносяться планування водопровідної мережі у Пущі-Водиці, дезінфекція, медичний огляд працівників, демонтаж, видалення сухостійних дерев, прання білизни, випробування запобіжних поясів. 
Хочу зазначити, що перевірка триває. Я докладу максимальні зусилля, щоб завершити її до 22 квітня. До того часу приймати кошторис на 2015 рік вважаю недоцільним. Більше того, річний план закупівлі, за яким здійснюються видатки по Управлінню справами, було подано до Мінфіну в кінці лютого. Тому неприйняття кошторису на даному засіданні комітету, на мою думку, не матиме значних негативних наслідків. Дякую.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Ірино Олексіївно, скажіть, будь ласка, ці висновки, які вами зроблені, вони тягнуть на порушення фінансової дисципліни чи  це просто наше бачення?

ЄФРЕМОВА І.О. От як ви питаєте, так я і відповідаю. Як ми побачимо, так воно і буде.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Тому що, 3 годинникаря у штатному розписі у мене викликають сумнів. Але ж у свій час штатний розпис затверджували, то з чогось же виходили.

ЄФРЕМОВА І.О. Я пропоную, коли ми будемо розглядати кошторис, то оптимізувати до цього часу.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. У мене прохання до Управління справами. У зв’язку з тим, що у Верховній Раді працює багато жінок, то не скорочувати  перукарні.

ПИНЗЕНИК П.В. Які будуть пропозиції?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я бачу, що прийшли запрошені, то є декілька питань. Скажіть, будь ласка, яка виникла потреба зараз затверджувати кошторис, який не затверджувався 3 роки? От ви зараз звертаєтесь до регламентного Комітету стосовно  затвердження кошторису, але до цього часу 2 роки, як мінімум, кошторис не затверджувався.

СОВЕНКО О.М. Тільки у минулому році не затверджувався.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Поясніть мені, будь ласка, ви в листі щодо цього питання даєте мені пояснення стосовно того, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228 Апарат Верховної Ради подає Мінфіну і Мінфін сам затверджує кошторис.
Це у вас в листі до мене є пояснення, що кошторис затверджується Міністерством фінансів України.

СОВЕНКО О.М. Там не так написано.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я хочу показати всім шановним депутатам ваш лист на Павла Васильовича від 03.04.15 року, де ви кажете, що слід зазначити, що річний розпис асигнувань державного бюджету, за винятком надання кредитів, був затверджений Міністром фінансів України. Копія додається.

ПИНЗЕНИК П.В. Це ж не кошторис.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Добре. 
Ви ж даєте затверджений кошторис на Мінфін.

СОВЕНКО О.М. Міністерство фінансів дає розпис державній казначейській службі, надає нам витяги звідти. І тільки на її підставі ми маємо право робити кошторис.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Знаєте, я не фінансист і я не розумію. Але я зіштовхнувся з проблемою, от в мене на окрузі припинено фінансування. Кабінет Міністрів вносить одну поправку і все, заблоковано все фінансування.
Тут я бачу ситуацію, коли кошторис не затверджений, як Міністерство фінансів перераховує кошти вам без затвердженого кошторису?

СОВЕНКО О.М. Нас казначейська служба фінансує по розпису асигнувань. Казначейська служба доводить його нам і на підставі неї ми робимо кошторис.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так тоді виникає питання, що ви 2 роки жили без затвердженого кошторису. Навіщо зараз просити затвердити?

СОВЕНКО О.М. Ні, ми не жили. Порядок затвердження формувався, просто,  крім всього,  кошторис ще затверджує регламентний Комітет.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. А за 2014 рік не було затверджено?

СОВЕНКО О.М.  В 2014 році були питання проблемні.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ну, не було затверджено?

СОВЕНКО О.М. Не було, але ми подали на регламентний Комітет.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так я і кажу за те, що як ви працювали без затвердженого кошторису, а зараз ви звертаєтесь, щоб затвердили.

СОВЕНКО О.М. У нас був кошторис затверджений. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ви ж тільки що мені сказали, що не був затверджений.

СОВЕНКО О.М. Регламентним Комітетом кошторис затверджується. Для того, щоб нас фінансувала державна казначейська служба, достатньо розпису Міністерства фінансів, який дає…

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так я це ж хочу від вас почути. Ви ж і кажіть, що нам не потрібен регламентний Комітет.

СОВЕНКО О.М. Я так не кажу.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. А як ви кажете?

СОВЕНКО О.М. В Регламенті передбачено, що Верховна Рада своєю постановою разом з прийняттям прогнозних показників розвитку держави на наступний рік затверджує на наступний рік кошторис Верховної Ради. Це малось на увазі, що народні депутати погоджують потреби в коштах обсяги видатків, які потрібні для нормального функціонування законотворчого процесу.
Таке було, що два рази в попередні роки затверджували кошторис на наступний рік. Але оскільки в той порядок не прописано, що може бути іншим шляхом затверджений кошторис на поточний рік, то Кабінет Міністрів виходив на Міністерство фінансів, Мінфін дав розпис асигнувань, а Державна казначейська служба вже доводила нам.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Зрозуміло.

АРЕШОНКОВ В.Ю. От ви нам просто поясніть. Ми затверджуємо кошторис на наступний рік.

СОВЕНКО О.М. Так по Регламенту.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я розумію. То, може, ми давайте кошторис на 2016 рік будемо, який сенс зараз затверджувати на 2015 рік?

СОВЕНКО О.М. Розумієте, видатки на помічників-консультантів, видатки на відрядження помічників-консультантів, на оплату за проїзд. От, припустимо, в цьому році не було, оскільки не було кошторису, проживання і проїзд ми затвердили окремим рішенням регламентного Комітету. Ми ходили в казначейську службу і оплатили за відшкодування майна, за проїзд.
Ми до вас звертались окремим листом і просимо затвердити для відряджень і для оренди приміщень. Там невелика сума, але люди ж орендують приміщення.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я ще раз сформулюю. Ми будемо постанову Верховної Ради приймати про затвердження кошторису. Якщо у нас зараз затягується процес і ми підійдемо в травні чи у червні до затвердження.

СОВЕНКО О.М. Воно приймається разом з прогнозними показниками розвитку держави на наступний рік.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Це на наступний рік?

СОВЕНКО О.М. Так.

АРЕШОНКОВ В.Ю. А ми зараз говоримо за 2015 рік.

СОВЕНКО О.М. Нам потрібні норми, щоб ми могли сьогодні без застережень видавати людям на відрядження, на оренду приміщень.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ви ж зараз і даєте ці кошти.

СОВЕНКО О.М. Так, але нам норми потрібні. Якби нам затвердили окремо норми, було б гарно.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Зрозуміло.

СОВЕНКО О.М. Якщо дозволите, то я ще скажу. Пару років підряд, це у 2007-2008 роках, затверджували в залі Верховної Ради постановою кошторис на наступний рік. Оскільки нормативними документами, які передбачають бюджетний процес, не передбачено, щоб ми нормалізували кошторис, ми збирались у регламентному Комітеті і затверджували кошторис на поточний рік, тобто всі ті показники міняли, вони не визнають наші показники.
От якби було таке законодавство, що, наприклад, Верховна Рада своєю постановою затвердила кошторис на наступний рік і потім це б означало, що Верховна Рада не готує як бюджетний запит, проводить розрахунки і нам дають кошти, які погодили депутати.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Це зрозуміло. То чому я і питаю чи  потрібно вже зараз нам це робити?

СОВЕНКО О.М. Нам потрібні норми.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Давайте норми тоді затвердимо.

ШЛЕМКО Д.В. В рамках визначених асигнувань треба нам збалансувати відповідні норми. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Так давайте це зробимо. А те, що стосується питань штатного розпису чи питань до Управління, ми не встигнемо це зробити. І це не наше питання, це питання фіскальних служб.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Вы ж поймите, что эти вопросы я задаю не просто так. Вот люди сидели без утвержденной сметы, и их ничего не волновало, сейчас почему- то захотели. Хочется просто разобраться, как они работали до этого.
Ведь то, что вы работали без утвержденной сметы, напрямую противоречит постановлению № 228 Кабмина статье 40, где четко сказано, что Управління справами Верховної Ради відповідно до законодавства самостійно затверджує кошторис, а потім вже у тритижневий термін після прийняття бюджету подає Мінфіну затверджений кошторис, розрахунки і штатні розписи.
Я пытаюсь понять. Есть постановление Кабмина, где четко прописано о том, что приняли Государственный бюджет, вы в трехнедельный срок даете регламентному Комитету, который обязан это утвердить, вынести в зал, Верховная Рада должна проголосовать и только после этого вам открывается финансирование. Я пытаюсь понять, как Аппарат Верховной Рады функционирует 2 года без утвержденной сметы?

СОВЕНКО О.М. Не 2 роки. Постійно, скільки існують головні розпорядники коштів, от я ж говорила, що є нормативне законодавство.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я ж вам привел норму. Я сослался четко на постановление Кабинета Министров.

СОВЕНКО О.М. Кабінет Міністрів погоджує розпис асигнувань по кожному розпоряднику в межах програм та в межах Закону «Про Державний бюджет».

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Правильно. После утвержденной сметы. 

СОВЕНКО О.М. Ні. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я ж вам привел слова из постановления Кабмина 
№ 228 статья 40.

КУПРІЄНКО О.В. Так це ж казначейство пропускає платежі, коли Мінфін сказав, що затверджує. Все. Це ж не до неї запитання, до нас.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Нет. Они ж как-то живут по этому.

КУПРІЄНКО О.В. Это вопрос к казначейству. Почему казначейство пропускает платежи, когда нет утвержденной сметы?

СОВЕНКО О.М. Ось дивіться, перші місяці року ми живемо за тимчасовим розписом.

ЄФРЕМОВА І.О. Країна без бюджету жити не може.

КУПРІЄНКО О.В. Може. По бюджету минулого року по видатках.

ЄФРЕМОВА І.О. Правильно. Так і тут точно так, якщо немає кошторису…

СОВЕНКО О.М. У нас є кошторис, його Мінфін затверджує.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Кошторис вони подали, просто не затверджений Верховною Радою. От просто так трапилось.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Это в нарушение постановления Кабмина. Я ведь пытаюсь понять как вы живете.
Смотрите, лично у меня как, у секретаря регламентного Комитета, создается впечатление, знаете, я задаю вопросы, пытаюсь дождаться каких-то писем от вас. Вот сегодня приходят, и я слышу половинчатые ответы.
Я приведу пример. Вы ж не зря поняли мое внимательное отношение к «Альфа-банку». Я сразу задал  вопрос один, потом вам как депутатам и членам регламентного комитета рассказываю эпопею с «Альфа-банком». То выносят банкоматы, то накрывают, то отключают, то не отключают. Нам рассказывают, что как только произошла аннексия Крыма, мы с «Альфа-банком» все разорвали. Это вы нам, по-моему, лично говорили. А потом мне ответ приходит, что с «Альфа-банком» мы работаем, и дают мне копию додаткової угоди від 30.12.2014 року, де продовжено дію співпраці з «Альфа-банком» до 31.12.2015 року.

СОВЕНКО О.М. Це оренда банкоматів. Ми до того не маємо відношення. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ми ж питали про всю співпрацю. Я питав, а на якій підставі стоять банкомати? Хто їх виносив? Добре, зараз їх повиносили.
Я просив вас на попередньому засіданні. Ви винесли, це дуже добре, але на якій підставі ви винесли? Договір ви розірвали. Хто підписав розпорядження?

З ЗАЛУ. Был расторгнут договор.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Кто подписал?

З ЗАЛУ. Управління адмінбудинками.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Отлично, я это и прошу, что дайте мне бумагу, на основании которой вы вынесли. И при этом я просил, что дайте бумагу, на  каком основании они стоят. Нам ведь здесь рассказывали, что все сотрудничество с «Альфа-банком» после аннексии Крыма мы прекратили. Потом я рассказываю о том, что приходят смски депутатам, а также их помощникам, кто обслуживается в «Альфа-банке», придите в 532 кабинет, где сидит бухгалтерия, и предоставьте ксерокопию паспорта, заполните бланк.
Я направляю письмо, на каком основании человек, который работает в бухгалтерии Аппарата Верховной Рады, собирает сведения о депутатах Верховной Рады для «Альфа-банка»?

СОВЕНКО О.М. Не писали ми цього листа. На цей лист Керуючий справами написав запит на «Альфа-банк».

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Є відповідь?

СОВЕНКО О.М. Ні.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. От і у мене відповіді немає.

СОВЕНКО О.М. Я запитаю чому немає відповіді. Зразу Керуючий справами, як побачив цей лист, написав запит. Це був лист працівника «Альфа-банку». Звідки ми можемо знати, хто що там пише? 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. «Альфа-банк» не может распоряжаться рабочим временем людей, которые сидят в 532 кабинете, где размещена бухгалтерия.
Смотрите, маленькая ложь рождает большое недоверие. В частности по «Альфа-банку» я вам привел пример, какие ответы вы нам сразу давали, а потом сами себе противоречите.
СОВЕНКО О.М. В Управлінні справами були договори на зарплатну картку і на проекти. Вони зупинились 24 березня в адмінбудинках на банкомати. Це були два різних питання. Нам по двом різним питанням писали відповіді і там написано щодо оренди банкоматів і щодо зарплат на картки. Нам чітко все розмежували.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Сразу было написано, что всякое сотрудничество с «Альфа-банком» мы разорвали.

СОВЕНКО О.М. Ні, ми так не писали.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Дальше, по смете. Я однозначно поддерживаю своего коллегу, что мы не имеем права утверждать смету на этом заседании. Там вопросов колоссальное количество.
Я приведу пример. У нас є державне підприємство «Їдальня» Управління справами Апарату Верховної Ради України, там у нас є штатний розпис – 117 людей працює. В кошторисі на 2015 рік стаття витрат, субсидії та поточні трансферти становлять 1 мільйон 210 тисяч, а по факту використання за 2014 рік ці трансферти становили 2 мільйони 187 тисяч, з яких 1 мільйон 620 тисяч гривень використано на оплату праці.
Возникают просто вопросы: за счет чего вы там работаете?  Вы сами тогда, получается, ничего не зарабатываете? И те люди, которые там работают, они полностью дотируются. Мало того, вы закладываете одну сумму, а потом еще за счет дотаций пытаетесь еще и выжить. Я не вижу в этом логики.
Дальше. Вы знаете, сколько у нас работает людей на автобазе? У нас в регламентном Комитете есть одна машина. У нас 27 комитетов и пусть у нас 40 машин, ну это максимум, я так прикинул. На автобазе работает 332 человека с фондом зарплаты 911 тысяч. Мне это очень интересно, например, 9 бухгалтеров, притом, что как-то отдельно с разными зарплатами водители. Они разделяются не по их классификации, что больше всего мне стало интересно, а на каких машинах они ездят: если на «Мерседесах», то у них больше зарплата, на «Тойотах» - у них зарплата ниже, на «Шкодах» - еще ниже.
В моем понимании - для кого содержится такое колоссальное количество людей на автобазе, сколько автомобилей обслуживают, куда они используются, при этом миллионы тратятся на топливо? Вот много у нас из членов регламентного Комитета за все пребывание на должности народного депутата пользовались автомобилем?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я жодного разу.

КУПРІЄНКО О.В. Я два рази.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Вот у меня предложение не просто там не утверждать смету, там надо садиться и серьезно  сокращать.
И самое последнее, что больше всего меня не может просто не возмущать. Вот смотрите, в условиях войны, вы же не возражаете, что мы воюющая страна, и при этом вы предлагаете 6 миллионов 300 тысяч гривен потратить в 2015 году только на проектирование жилого дома по улице Глыбочицкой, 79-97. Вот вдумайтесь, на бумаге потратить 6 миллионов 300 тысяч. И вы это заложили в смету 2015 года. А по провулку Нестерівському на проект та будівництво житлового будинку передбачається 600 тисяч гривень.
Это в условиях войны мы дома будем строить? 

(Шум у залі)

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Смотрите, бюджетная программа, в ход идет здійснення законотворчої діяльності Верховної Ради України. Это составная у нас сметы. Вот мы видим – капітальне будівництво. Проектування та будівництво жилого будинку – 6 мільйонів 300 тисяч.
Это же вы документы даете.

СОВЕНКО О.М. Дивіться, затвердження на 2014 рік, потреба – 
на 2015 рік.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так, потреба на 2015 рік.

СОВЕНКО О.М. Так потреба – це не кошторис. Потреба – це те, що нам потрібно.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Вы же просите на 2015 год 6 миллионов 300 тысяч на проектировку дома.

СОВЕНКО О.М. Ми просили, коли давали бюджетний запит. Нам не дали цих грошей. Ну, немає його у кошторисі, це потреба.

КУПРІЄНКО О.В. Звертаю увагу членів регламентного Комітету. ПП «Провентус» зареєстроване у грудні 2013 року виключно під потреби Верховної Ради з статутним капіталом 100 гривень освоїло за рік майже 2 мільйони гривень. Якщо розділити на кількість робочих днів і середню зарплату 4 тисячі гривень, має бути в штаті не менше 40 працівників. Так в прокуратуру передати матеріали? Я знаю, що написати. Когось посадять.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Шановні колеги, у нас дуже цікава ситуація. Нас просять затвердити сьогодні норми, які необхідні для роботи Апарату Верховної Ради України, в тому числі, фінансової частини. Чи можемо ми затвердити ці норми? А з іншими питаннями, які виникають, я бачу, що їх все більше і більше, мають розбиратись фахівці.
Ми можемо просто звернути увагу, що є такі, такі питання, які викликають сумнів. Я погоджуюсь з вами, що сьогодні ми можемо нічого не приймати, через тиждень у нас може виникнути ще більше питань.
Я задаю питання – це комітет має займатись 17 квартирами, які мають звільнити народні депутати? Житло пишеться як службове. І тут же мені пишуть, що службовим житлом мають користуватись тільки на період виконання повноважень. Депутати продовжують жити далі. Так це регламентний Комітет повинен врегульовувати?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Немає жодного з цього скликання, всі з попереднього скликання.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я маю на увазі, що ті питання, які є, і які, на перший погляд, викликають непорозуміння, мені здається, що ми їх не вирішимо. Це не наша компетенція.

КУПРІЄНКО О.В. Але ми зобов’язані вказати на це.
По квартирам там ситуація така. Почали виселяти і Бондик подав позов до суду, виграв всі інстанції і сказали, що він правомірно живе.
Я розмовляв з Зайчуком і він сказав, що з 1 травня будемо подавати на виселення, я думаю, що тут треба всім підключатись до цієї справи, тому що ганьба. Є депутати 6 скликання, наприклад, Маньковський, який живе у Чернігові, а квартиру, напевно, здає.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я з вами погоджуюсь. Але нам тоді повинні давати інформацію не так, що написали, що депутати попередніх скликань проживають у службових квартирах і поруч інструкція, що вони там не мають права проживати. Має бути інформація, що Апарат займається цими питаннями у судовому порядку і тоді б у нас не виникало цих питань.
І якщо ми пишемо наше зауваження, то до кого ми звертаємось? До Зайчука?

КУПРІЄНКО О.В. Взагалі Зайчук – Керівник Апарату і посадова особа, яка несе відповідальність.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Ми можемо з нашої точки зору звернути увагу, але ми не несемо відповідальність. 

КУПРІЄНКО О.В. Але ми зобов’язані проконтролювати і вказати.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Можно ремарку по поводу контролирующего органа. Довожу до вашего сведения, что контролирующим органом является Рахункова палата. В пятницу я разговаривал с ее руководителем и попытались вместе с ним выяснить, когда в последний раз проверяли Аппарат Верховной Рады. Выяснилось, что никогда.

КИШКАР П.М. Ви що, жартуєте? Зайчук – архаїзм, там уже все заплачено на роки вперед.

КУПРІЄНКО О.В. Не можна звинувачувати людину, не маючи на руках доказів.

КИШКАР П.М. Тільки що докази зачитали.

КУПРІЄНКО О.В. Це ще дії, які мають ознаки, не доведені ще факти.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Більше того, для Рахункової палати немає ніякого юридичного значення рішення регламентного Комітету, яке ми тут з вами прийняли про те, щоб направити запит до Рахункової палати перевірити Апарат Верховної Ради. Він мені так і сказав, що згідно статті 6 пункту 10 ваш, вибачте, регламентний Комітет не має ніяких повноважень.

ПИНЗЕНИК П.В. А має - Верховна Рада.

(Іде загальна дискусія)

ЄФРЕМОВА І.О. Я хочу, щоб ми всі зрозуміли, що ми не шукаємо тут доказову базу будь-яких порушень чи злочинів. Ми намагаємось розібратись і оптимізувати ті витрати, які сьогодні перевищують норми, які потрібно, от те, що я називала. Це перше.
Друге. Ми не можемо зараз прийняти норми, тому що там в документі написано, що Верховна Рада затверджує кошторис. Які ми норми подамо на Верховну Раду? Хто їх буде затверджувати?

АРЕШОНКОВ В.Ю. Можна ще одне пояснення? Ви пишете – чинними нормативними актами щодо затвердження та виконання кошторису установи не передбачено затвердження кошторисів у розрізі аналітичної економічної класифікації видатків, а лише за класифікацією видатків, встановленою наказом Мінфіну № 333. Чим відрізняється, скажіть мені? Що ми маємо затверджувати, а що не маємо затверджувати?

СОВЕНКО О.М. Пам’ятаєте, минулого разу було таке звинувачення, що от як вони можуть там  дотримуватись норм щодо використання коштів, якщо навіть не представили, що стільки затверджено кошторисом. Я вам давала табличку, де скільки чого використано. І ось тут були зауваження, що не представлено, наприклад, код написано, от зазначено по коду, а в тому числі не зазначено планом, тому що нам кошторис доводять з загальної суми по коду класифікації видатків. Наприклад, є код 2250 – це відрядження.
А у нас є аналітика. Наприклад, 225001 – це відрядження народних депутатів до ПАРЕ, 225002,  тобто через те треба загальна цифра по коду, бо нам так кошторис затверджують.

ЄФРЕМОВА І.О. Давайте зробимо так, щоб закінчити це питання. У мене є така пропозиція, що давайте мій помічник і помічник пана Дмитра попрацюють на цьому тижні. Нам би було б цікаво на наступному засіданні Комітету почути, що на утримання ми заклали таку-то суму, а ми вже опрацювали і розуміємо на що. Ми кажемо, що цю суму не приймаємо, бо це завищена сума. 
Так точно по готелю «Київ». Ми вже другий чи третій раз зустрічаємось і кажемо, що ми не можемо прийняти 4 мільйони на ремонт, коли у нас прекрасні відремонтовані споруди є, куди можна поселити ці комітети.

КИШКАР П.М. У мене теж є пропозиція і порада, а чи ви будете нею користуватись, то це ваше рішення. Пропозиція щодо автобази, там пан Дмитро піднімав питання, то напишіть пропозицію щодо оптимізації чисельного складу. Ми готові відмовитись від цих машин, я думаю, що всі згодні, що ніхто ними не користується, утримання цього штату не потрібне.
Чому ми так болісно сприймаємо, то я вам відповім. Я від червня до серпня отримував 980 гривень на руки. Я міг здохнути, вибачте за різкість, по разу в місяць точно, це те, що моя психіка здатна запам’ятати.
З точки зору якоїсь партійної дисципліни ми будемо наполягати на тому, щоб всі процеси у будь-якому державному органі були публічними. Публічними, у нашому розумінні, відкритими та доступними до громадян. То я, як народний депутат, вимагаю, щоб я знав, скільки коштує цей олівець. Тому що я як людина, яка б мала померти за того дядька, який 1 мільйон 387 тисяч незрозуміло куди списав, чому він має право по 100 тисяч в місяць отримувати за канцелярію (незрозуміло, за якою ціною, незрозуміло, чому саме цей дядько). Може моє ПП дешевше готове надати? І я впевнений, що так і є, що ми б купляли в «Метро», наприклад, цю саму канцелярію і воно б було дешевше.
І якщо буде писати Комітет рішення про те затвердити чи не затвердити, то дуже хотілось би бачити, щоб комітет написав пропозиції щодо публічного витрачання цих коштів.

ПИНЗЕНИК П.В. Будь ласка, Дмитро Васильович.

ШЛЕМКО Д.В. Нам треба визначити остаточно тому, що Верховна Рада (крім того, що  ми затвердимо) затверджує кошторис, який ще сьогодні буде працювати, це нормально. А що стосується норм на одного народного депутата, то це нам треба зробити, тому що у квітні закінчується і треба вирішувати питання стосовно кожного народного депутата, помічників, відрядження і так далі.
Якщо це потребує затвердження норм відповідних, то можемо сьогодні прийняти рішення по нормам, а кошторис можемо відтермінувати.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. А я все ж таки наполягаю на пропозиції про перенесення затвердження в будь-якій частині кошторису. Дайте ще час попрацювати.

ШЛЕМКО Д.В. А як зарплату платити? А як відрядження, як готелі?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так платять же.

ШЛЕМКО Д.В. Так ми ж можемо сьогодні нові норми. Платили ж по старих, а треба по нових. 

(Іде загальна дискусія)
АРЕШОНКОВ В.Ю. Павло Васильович, дивіться, от зібрались ми через 2 тижні. Знову у нас залишились питання і ми не підтримуємо або у нас з’явились сумніви, то що далі? Ми не затверджуємо кошторис? 

ПИНЗЕНИК П.В. Яку задачу ми готові вирішити станом на сьогодні? Затвердити запропонований проект кошторису ми сьогодні не готові, Комітет не підпише.
Друге питання. Нормативи витрат на помічників-консультантів і народних депутатів. Проблеми з фінансуванням, по великому рахунку, зараз не існує, все здійснюється у попередньому розмірі, перерахунок не буде здійснений до того часу, поки ми ці нормативи не затвердимо. Так і  будемо одержувати по 8 тисяч гривень і помічники будуть одержувати те, що зараз одержують.

СОВЕНКО О.М. Ні. Ми не маємо права. Ми ж керуємось Бюджетним кодексом і законодавством. А потім депутати проголосували  відміну, що обмеження знімаються, значить, ми зобов’язані платити.

ПИНЗЕНИК П.В. Ви розрахували нормативи. Що ви  далі робите: нам подаєте на затвердження?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Ні, Мінфіну.

СОВЕНКО О.М. Мінфін затверджує.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я ж кажу, що нічого не змінюється.

ШЛЕМКО Д.В. Так я ж і ставив це питання, чи треба нам ,чи не треба?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Не треба.
(Шум у залі)

ПИНЗЕНИК П.В. Вам потрібно наше погодження?

СОВЕНКО О.М. От хоча би відрядження помічників та оренда приміщень.

ПИНЗЕНИК П.В. Є заперечення щодо оренди та помічників? Немає. Можемо це погодити? Можемо.
От наступне питання. Припустимо, ми їх зараз погодимо.

СОВЕНКО О.М. Це частинка кошторису.

(Іде загальна дискусія)

(Шум у залі)

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я хочу сказати, у мене помічники як мажоритарника їздять постійно, але я зараз  не хочу голосувати навіть за це. Це мене стосується і моїх помічників. Я виступаю проти затвердження будь-чого, поки у нас як у регламентного Комітету не буде ясної картини, що відбувається в Апараті Верховної Ради, куди ідуть ці гроші.

ПИНЗЕНИК П.В. У нас не буде ясної картини.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Але вона буде.

КИШКАР П.М. Кадрові питання вирішить, пане Дмитре, і все стане відразу ясно. Впровадьте обов’язковість онлайн-відображення витрат, все стане ясно. Впровадьте відкритість процедури зобов’язання оголошення закупівлі і все буде зрозуміло. А питання наслідків, то ніколи ми з усіма наслідками не поборемось.

ПИНЗЕНИК П.В. Має бути механізм аналізу перевірки  даних в звіті про виконання кошторису за попередній період і  в проекті кошторису. Цей механізм не може передбачати залучення наших помічників-консультантів. Ми запропонували звернутись до Рахункової палати і внести зміни в проект постанови.

КИШКАР П.М. Можна одну ремарку до того, що ви сказали? До Рахункової палати можна звернутись лише з одним проханням – з проханням розпуститись, тому що цей орган не виконує свої функції. Він просто поїдає гроші платників податків. За весь минулий рік одні матеріали доведені до суду.
Я як громадянин України проти того і, можливо, варто, якщо Комітет щодо цього, то все рівно прийде той закон до нас, щоб їх просто розігнати. Я не хочу за це платити гроші. Потрібні рішення, які змінюють систему.

ПИНЗЕНИК П.В. Які ще будуть пропозиції?

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я думаю, що норми треба затвердити. Необхідно тоді думати про наступний рік, подавати наше бачення.

КУПРІЄНКО О.В. Давайте затвердимо стосовно помічників-консультантів.

ЄФРЕМОВА І.О. Від того, що ми це затвердимо, нічого не зміниться. Ми повинні подати до Верховної Ради. От ми подамо на Верховну Раду і напишемо, що затвердіть дві норми і винесемо в зал?

АРЕШОНКОВ В.Ю. Ні, в зал не треба. Ми норми затвердимо і все.

(Іде загальна дискусія)

(Шум у залі)

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Нічого не зміниться. Помічники як отримували, так і будуть отримувати.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Там фонд оплати праці збільшується для помічників.

АРЕШОНКОВ В.Ю. До 20 тисяч.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. І його треба перерозподілити. 

КУПРІЄНКО О.В. Нас поб’ють у залі, якщо дізнаються, що ми не затвердили і помічники не отримають.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Якщо дізнаються, що затвердили, тоді і будуть бити.

ПИНЗЕНИК П.В. Ні, помиляєтесь. Підходять до мене з приводу того, що не доплачують, хочуть, щоб затвердили.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Правильно.

КУПРІЄНКО О.В. Давайте помічникам затвердимо.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. У нас була перша пропозиція – перенести. Ставте її на голосування.
КИШКАР П.М. Таке відчуття, що треба затверджувати. І прохання до Павла Васильовича дати розпорядження секретаріату підготувати наші пропозиції щодо подачі на наступне засідання Комітету з врахуванням наших пропозицій.

ПИНЗЕНИК П.В. У нас є профільний підкомітет. Як тільки він скаже, що проект кошторису готовий до розгляду Комітетом, то ми готові його розглянути. Якщо ми не будемо готові до розгляду кошторису, ми не будемо його розглядати.

ЄФРЕМОВА І.О. Я хочу вийти на документ на наступне наше засідання, де написано, що на утримання адмінбудинків стільки-то, ви ж розраховуйте на те, що в кінці року нам ще прийдеться ці видатки аналізувати і зводити.
Тому на утримання адмінбудинків стільки-то, а ми зразу дивимось у себе, що адмінбудинок – це готель «Київ» і нам ця цифра не підходить. Переговорили, утрамбували в цифрах - і все. В кінці року ми будемо знати, що нам перевіряти і що нам аналізувати.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Скажіть, яким чином, якщо вона у них запланована і під неї вже набрані люди? Яким чином зараз зупинити цей процес?

ЄФРЕМОВА І.О. А тоді, як вони набрали людей і все це роблять, то я за це відповідати не хочу, вибачте мене.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я поэтому и спрашивал как вы работали до этого?

ПИНЗЕНИК П.В. Я бачу, що ми вже ідемо по колу. Нам потрібно визначитись з одним простим питанням: ми можемо затвердити нормативи для того, щоб перерозподілити видатки на помічників-консультантів? Можемо. Готове рішення відповідне?

КУПРІЄНКО О.В. Готуємо.

ЄРЕМОВА І.О. А вас це задовольнить?

СОВЕНКО О.М. Тоді ми зможемо давати помічникам відрядження.

ПИНЗЕНИК П.В. Ми погодили вам проживання і проїзд.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ставте на голосування.

ПИНЗЕНИК П.В. Давайте про затвердження нормативів на помічників,  на оренду та відрядження. З приводу подальшого будемо консультуватись окремо з головою профільного комітету
Я так розумію, що ми можемо винести проект кошторису в зал тільки після того, як ми зможемо під ним підписатись. А до того часу, я так розумію, ніхто нічого не затвердить, крім самого необхідного. Є призначення на оренду і ми перерозподілимо призначення на оренду, затвердимо відповідні нормативи.
Можемо ставити на голосування? Хто за затвердження?  Хто проти? Хто утримався? Двоє – проти. Решта – за. Рішення прийнято. 

Переходимо до наступного питання порядку денного. 
Шановні колеги! Додаткові питання порядку денного. Питання перше з додаткових питань – про заяву народного депутата України Куліча В.П. про складення ним депутатських повноважень. 
Народний депутат Куліч В.П. написав заяву про складення ним депутатських повноважень у зв'язку з обранням його головою Чернігівської облдержадміністрації. Хто за пропонований проект рішення, прошу голосувати. Дякую. 
Друге питання. Два, вірніше, питання пропонується розглянути. Нас завалюють цими ТСК. Принцип один і той же: сектор реєстрації реєструє, персональний склад не сформований. Все одне і те ж саме, без змін. 
Ми можемо розглянути два проекти  рішення по питанню другому і третьому?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Друге питання. Це № 2479. Хто за проект рішення? Одноголосно. Дякую. Вибачте, Дмитре Васильовичу, ви голосуєте по другому питанню?

ШЛЕМКО Д.В. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Тоді одноголосно. Третє питання. Це проект №2519. Хто за? Проти? Утримався? 

ПАПІЄВ М.М. Це що?

ПИНЗЕНИК П.В. Це два підряд проекти ТСК – з однаковими недоліками, так само, як ті, котрі потрапили в основний порядок денний. 

КИШКАР П.М.  Єдине, що. Ми по третьому питанню можемо якимось чином зобов'язати звернутися до Швейцарської Конфедерації щодо надання інформації чи ні?

ШЛЕМКО Д.В. Тільки держава може.

КИШКАР П.М. А Верховна Рада може?

ШЛЕМКО Д.В. Ні, вона не має такого права. 

КИШКАР П.М. А державні органи які?

ПИНЗЕНИК П.В. В порядку правової допомоги тільки ГПУ. 

ПАПІЄВ М.М.  По цьому третьому питанню я утримався. 

ПИНЗЕНИК П.В. Утримався по третьому питанню Михайло Миколайович Папієв. Решта проголосували за. 
Четверте питання. Проект постанови Верховної Ради України "Про проведення невідкладної перевірки Рахунковою палатою кошторису витрат, пов'язаних з діяльністю Верховної Ради України та її Апарату", реєстраційний № 2559. Автор ініціативи Лубінець Дмитро Валерійович.
Доповідає секретар комітету Лубінець Дмитро Валерійович. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Это производное уже от того, что происходит у нас с Аппаратом Верховной Рады. Правильно Павел Васильевич сказал, что мы не специалисты, нам  вот  в этом всем разобраться очень сложно.

ЄФРЕМОВА І.О. На это и рассчитано.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Да, на это и рассчитано, что нам дают одно, потом говорят другое, третье. Вот  как Ольга Николаевна. Она, во-первых, быстро говорит, использует вот эти термины. Я как не финансист вообще не понимаю в принципе. 
Поэтому, может быть, признаю, да, надо было бы дождаться заседания регламентного Комитета, вам сказать о том, что прошлое наше решение направить проверку в Рахункову палату не возымело никакого действия согласно действующему законодательству, и чтобы мы все вместе приняли это решение. Но если мы это примем, опять пройдет какое-то количество времени, а так у нас есть возможность, может быть, даже на этой неделе, вынести в зал вот этот проект постановления. После того, как я пообщался с руководителем Рахунковой палаты в пятницу после обеда – я не знаю, как он общается с обычными людьми, гражданами, но если он так общается с народным депутатом, секретарем регламентного Комитета, мне захотелось еще одно постановление зарегистрировать – на его увольнение. 

КИШКАР П.М. Він до нас на фракцію приходив.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. И как вам? 

КИШКАР П.М. Рішення фракції - ліквідувати Рахункову палату.

(Сміх у залі) 

(Іде загальна дискусія) 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Кожен місяць присилають звіт Прем'єр-міністру, кого вони перевірили – чи якесь міністерство, чи щось там – ну взагалі нульовий. Навіщо вони це пишуть, я не розумію. 

КИШКАР П.М. А від нас Світовий банк хоче, щоб ми розширили її повноваження. 

КУПРІЄНКО О.В.  Так давайте розширимо і ліквідуємо.

(Сміх у залі) 

КИШКАР П.М. За результатами таких перевірок Генеральна прокуратура  мала би вносити відповідні пропозиції.

ШЛЕМКО Д.В. Ми вчора повноваження збільшили Рахунковій палаті. Дозволили не тільки контролювати витрати, але тепер і всі доходи. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Да, мы вчера за это проголосовали в зале.

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. Так що ми робимо? 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Поэтому мое предложение. Я читаю висновок, тут меня спрашивают: "Чому не визначено, за який саме період діяльності Верховно.ї Ради України слід провести перевірку та чи проводити її за роки, коли проект кошторису Верховної Ради не затверджувався Верховною Радою України?". Ну, когда готовил я этот проект, я не видел перед собой цель ставить какие-то временные рамки или ограничения. С момента создания Рахунковой палаты не проверялось – пусть проверяют, если это соотносится с действующим законодательством. Я же не знаю, какие у них полномочия. У них есть отдельный закон.
Это максимум за три года они могут проверить. И все. 

ПИНЗЕНИК В.М. Яке рішення ми приймаємо? Про підтримку проекту постанови? Визначаємо доповідачем від Комітету секретаря Комітету. 

ПАПІЄВ М.М. То за який період? 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Якщо потрібно внести роз'яснення в цю постанову, то я не знаю, може, внести поправку.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. За останні п'ять років хоча б. Тому що, якщо з дня заснування, то 20 років перевіряти – це нереально. 

ПАПІЄВ М.М. Шановні, постанова ставиться на голосування - за основу і в цілому. Тому треба вже в рішенні Комітету прописати кінцеву редакцію. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ми можемо внести поправку?

ПИНЗЕНИК П.В. Можемо. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Тоді давайте внесемо поправку в частині періоду перевірки - за останні п'ять років діяльності Апарату Верховної Ради. 

ПИНЗЕНИК П.В. В рішенні Комітету це буде відображено і буде в доповіді звучати. І якщо буде ставитися на голосування, то в редакції, запропонованій комітетом. Так?

КУПРІЄНКО О.В. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Так, колеги, голосуємо. Дякую. 

Колеги, наступне питання. Проект Постанови Верховної Ради України "Про внесення змін до календарного плану проведення другої сесії Верховної Ради України восьмого скликання". 
Тепер пояснюю ситуацію коротко. Цілий ряд народних депутатів України, включаючи голів  фракцій солідних, підходили вже тижнів два тому до мене з приводу перенесення пленарних засідань для того, щоб зробити непленарним тиждень з 5-го по 8 травня. Вийти на роботу в пленарному режимі з 13-го травня. Це питання впиралося в одне, впиралося в те, що хто такий розумний, нехай  внесе відповідний проект постанови. 

КУПРІЄНКО О.В. Це День Перемоги, тому по округах дуже багато різних заходів. 

ПАПІЄВ М.М. Треба обов'язково бути за кордоном, бажано, десь у Мюнхені,  на  День Перемоги. 

(Сміх у залі) 

ПИНЗЕНИК П.В. Ситуація ще ускладнюється. Колеги, за оперативною інформацією, у нас можливо, що ті ж самі голови фракцій, які так сильно наполягали, що переходити на пленарний режим потрібно 13-го числа, будуть заперечувати проти прийняття подібної постанови. Чому? Тому, що там передбачається можливість проведення якогось урочистого засідання Верховної Ради за участю Президента  8-го числа, якщо я не помиляюсь. 
Тому ситуація така. Якщо ми зараз таке рішення не приймемо, то все керівництво Верховної Ради на якомусь етапі почне примушувати нас збиратися терміново і так далі, і тому подібне. І витримувати це психологічно буде доволі важко. Якщо ми це рішення приймемо, то для чого воно нам потрібне, скажемо так? 
Можливо, компромісне таке рішення. Скажемо так, рішення затвердити про що? Про те, щоб винести на розгляд Верховної Ради і щоб Верховна Рада визначилася шляхом голосування. Не підтримувати його і не пропонувати відхилити. Нехай Верховна Рада визначається. У нас така практика вже була. І не раз. 
Питання номер два. Дасте мені згоду на те, щоб потягнути з підписанням проекту цієї постанови, скажемо, до завтра? Нехай хоча б з'ясується, що відбувається, що вони хочуть усі разом. 

ПАПІЄВ М.М. Я думаю, що на 8-е число щось будуть планувати. Підписаний Указ Президента України про відзначення 8-го числа. Я думаю, що є рація в тому, що на 8-е число можуть зібрати нас.

ПИНЗЕНИК П.В. Тоді нехай воно в мене полежить. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Ну, і 8-го всюди заходи, де нас теж чекають. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. А представьте, как нам, мажоритарщикам, ведь нас там ждут. 

КИШКАР П.М. Це теж антагонізм, як і Зайчук. Архаїзм, вибачте. Мажоритарщик. У тебе в статусі написано "народний депутат України". Тебе так само хочуть бачити в Полтаві, як і у Волновасі.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги! Я не зовсім розумію, що вони від нас хочуть. Дивіться, якщо ми приймаємо таке рішення, що визначитися шляхом голосування, то це вже відповідальність абсолютно Голови Верховної Ради, коли він ставить це в порядок денний. Якщо в нього є для того підстави, він ставить. Якщо він не ставить це в порядок денний, 8-е число минає, вірніше, період з 5-го по 8 травня, і постанова втрачає актуальність. В чому проблема?

ПАПІЄВ М.М.  Пропоную такий варіант зробити на Голову Верховної Ради. У нього більше інформації. 

ПИНЗЕНИК П.В. Голосуємо?

ПАПІЄВ М.М. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за? Одноголосно. Дякую. 

Далі. У нас є народний депутат Лесюк А.В. із "Блоку Петра Порошенка", який до цього часу не обраний членом жодного комітету. Він подавав заяву в Комітет з питань правової політики, але там перевищена квота. Він її відповідно відкликав і вніс заяву про входження до Комітету з питань культури і духовності. 

КУПРІЄНКО О.В. Підтримати.

ПИНЗЕНИК П.В. Погоджено. Якщо ви пам'ятаєте цю історію, в 2004 році він був автором того візуального супроводу виборчої кампанії 2004 року. 
Тепер "різне". У мене в "різному" нічого абсолютно немає. Ні, 
вибачте, є. 

КИШКАР П.М. Поки ви думаєте, те, що казав Олег Васильович щодо терміну розгляду доопрацьованих законопроектів. Чи можемо ми направити листа від імені Комітету щодо того, що при подачі (реєстрації) доопрацьованих законопроектів термін на подачу  і внесення альтернативних законопроектів починається з дати… 

ПАПІЄВ М.М. Дивіться. Я взяв норму Регламенту. В цій редакції Регламенту, якщо раніше було розписано "на заміну раніше поданого", тут жодного слова я не знайшов. Тобто немає зараз, не передбачено. Це треба надати лист туди, де реєструють законопроекти, і заборонити, сказати, що це порушення Регламенту. 

ПРЕДСТАВНИК СЕКРЕТАРІАТУ. Там єдине, де є відкликання, що передбачає відкликання законопроекту, це 104 стаття. Але якщо навіть дати пропозицію, вони там її порушували, то там треба було за рішенням Верховної Ради відкликати і зареєструвати новий.

КИШКАР П.М. Так треба це пояснити. 

КУПРІЄНКО О.В. А вони змахлювали. 

ПАПІЄВ М.М. Треба звернутися туди з нашим листом і попередити.

ШЛЕМКО Д.В. Роз’яснення норми.

(Іде загальна дискусія) 

КИШКАР П.М. Давайте підготуємо на наступне засідання Комітету такий лист на Гройсмана і відправимо.

ПИНЗЕНИК П.В. Добре. 
Дивіться, по "різному". У нас затверджений прекрасний документ 13 січня цього року на засіданні Комітету, який називається план нашої роботи, і там передбачався "круглий стіл". Називався він "Законодавча процедура: дотримання вимог Регламенту Верховної Ради України під час оформлення та реєстрації проектів законів України". 

КИШКАР П.М. Так можна не проводити його.

ПИНЗЕНИК П.В. Я пропоную його не проводити, а підготувати проект документа. Погоджуєтеся з цим? Погоджуємося. 

КУПРІЄНКО О.В. Це не голосується, бо це «різне". 

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, в мене все. Спасибі. 

(На цьому стенографування засідання комітету припиняється)