До реєстр. № 6011
від 01.02.2017

Комітет Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя

                                                     ВИСНОВОК
на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів проекту Закону України «Про антикорупційні суди»,  внесеного народними депутатами України Соболєвим Є.В., Сироїд О.І., Крульком  І.І., Найємом М.-М., Лещенком С.А., Заліщук С.П. (реєстр.               № 6011 від 01.02.2017) 

	Відповідно до положень частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет на засіданні 15 березня 2017 року (протокол № 74)  розглянув лист Голови Комітету з питань правової політики та правосуддя Князевича Р.П. до   першого заступника Голови Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України Пинзеника П.В. з проханням  розглянути проект Закону України «Про антикорупційні суди» (реєстр. № 6011),  внесений народними депутатами України Соболєвим Є.В., Сироїд О.І., Крульком  І.І., Найємом М.-М., Лещенком С.А., Заліщук С.П., та надати експертний висновок на відповідність його оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
У поданому законопроекті суб’єктами права законодавчої ініціативи пропонується визначити особливості організації антикорупційних судів, вимоги до кандидатів на посади суддів антикорупційних судів, особливості добору, призначення і статусу суддів цих судів (стаття 1 проекту Закону).
Комітет зазначив, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Верховною Радою України 2 червня 2016 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»                          № 1401-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року. 
Згідно з цим Законом, розділ XV «Перехідні положення» Конституції України було доповнено пунктом 161, відповідно до підпункту 6 якого до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».  
Відповідно до частини першої статті 125 Конституції України,                   статті 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. 
Виходячи з цього, проект Закону України про антикорупційні суди має вносити тільки один суб’єкт права законодавчої ініціативи – Президент України. Натомість, проект Закону України «Про антикорупційні суди» внесений народними депутатами України і зареєстрований Апаратом Верховної Ради України.
Щодо оформлення законопроекту Комітет зазначив таке.
У статті 32  розділу IV «Особливості забезпечення антикорупційних судів» законопроекту пропонується видатки на утримання Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України визначати окремими рядками Державного бюджету України, при цьому Вищий антикорупційний суд та Антикорупційна палата є головними розпорядниками коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення їхньої діяльності.
Водночас, у пункті 5 «Фінансово-економічне обґрунтування» пояснювальної записки до законопроекту зазначається, що його реалізація не потребуватиме додаткових витрат із Державного бюджету України.
Згідно з частиною першою статті 27 Бюджетного кодексу України, частиною третьою статті 91 Регламенту Верховної Ради України, у разі внесення законопроекту, проекту іншого акта, прийняття якого призведе до зміни показників бюджету (надходжень бюджету та/або витрат бюджету), суб’єкт права законодавчої ініціативи  зобов’язаний додати фінансово-економічне обґрунтування (включаючи відповідні розрахунки). Якщо такі зміни показників бюджету передбачають зменшення надходжень бюджету та/або збільшення витрат бюджету, до законопроекту, проекту іншого акті подаються пропозиції змін до законодавчих актів щодо скорочення витрат бюджету та/або джерел додаткових  надходжень бюджету для досягнення його збалансованості. 
Комітет зауважив, що відповідно до Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки (Методичні рекомендації), підготовленими Апаратом Верховної Ради України, завершують законопроект прикінцеві та перехідні положення.
У прикінцевих положеннях законопроекту зазначаються термін набрання чинності законом та встановлення терміну, протягом якого Кабінет Міністрів України має забезпечити прийняття нових та приведення у відповідність із законом чинних підзаконних актів органів виконавчої влади. 
Згідно з вимогами частини восьмої статті 90 Регламенту Верховної Ради України, якщо для реалізації положень поданого законопроекту після його прийняття необхідні зміни до інших законів, такі зміни мають викладатися в розділі «Перехідні положення» цього законопроекту або в одночасно внесеному його ініціатором окремому законопроекті. До законопроекту додається перелік законів та інших нормативних актів, прийняття або перегляд яких необхідно здійснити для реалізації положень законопроекту в разі його прийняття.
Комітет зазначив, що проект Закону України «Про антикорупційні суди» (реєстр. № 6011) оформлено та внесено на реєстрацію всупереч статті 125 Конституції України, статті 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 27 Бюджетного кодексу України, а також без дотримання вимог частини першої статті 90, частини третьої статті 91 Регламенту Верховної Ради України.  
Відповідно до вимог частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України,  у разі якщо законопроект, проект іншого акта оформлено та/або зареєстровано без дотримання вимог закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, висновок комітету, до предмета відання якого належать питання регламенту, направляється головному комітету та Голові Верховної Ради України для повернення законопроекту, проекту іншого акта суб’єкту права законодавчої ініціативи без його включення до порядку денного сесії та розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України.
Підстави для повернення законопроекту, проекту іншого акта без його включення до порядку денного сесії та розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України встановлені частиною другою статті 94 Регламенту Верховної Ради України, зокрема, висновок комітету, до предмета відання якого належать питання конституційного права, про те, що законопроект суперечить положенням Конституції України, крім випадків, коли він стосується внесення змін до Конституції України; висновок комітету, до предмета відання якого належать питання регламенту, про те, що внесений законопроект, проект іншого акта оформлений та/або зареєстрований без дотримання вимог закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів; відсутність фінансово-економічного обґрунтування законопроекту, проекту іншого акта, якщо головний комітет чи відповідна тимчасова спеціальна комісія не вважають за можливе розглядати його без такого обґрунтування.
Враховуючи вищевикладене, керуючись частиною четвертою статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив зазначений висновок Комітету про те, що проект Закону України «Про антикорупційні суди», внесений народними депутатами України Соболєвим Є.В., Сироїд О.І., Крульком  І.І., Найємом М.-М., Лещенком С.А., Заліщук С.П. (реєстр. № 6011), оформлено та зареєстровано без дотримання вимог закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, і прийняв рішення направити його Голові Верховної Ради України Парубію А.В. та Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя, який визначено головним з підготовки і попереднього розгляду зазначеного проекту Закону.

З повагою

Перший заступник
Голови Комітету                                                       П.В.ПИНЗЕНИК