До реєстр. № 5180
від 23.09.2016

Комітет Верховної Ради України
з питань правової політики та правосуддя

ВИСНОВОК

на відповідність оформлення та реєстрації проекту Закону України «Про  Вищу Раду правосуддя», внесений Президентом України Порошенком  П.О. (реєстр. № 5180 від 23.09.2016), вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів

	На виконання доручення Голови Верховної Ради України Парубія А.В. від 26 вересня 2016 року Комітет на засіданні 19 жовтня 2016 року (протокол № 62)  розглянув, на відповідність оформлення та реєстрації вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів проект Закону України «Про Вищу раду правосуддя», внесений Президентом України Порошенком П.О. (реєстр. № 5180 від 23.09.2016).
	Метою поданого законопроекту, як зазначено у пояснювальній записці до нього,  є встановлення організаційних передумов діяльності та правового статусу Вищої ради правосуддя як нового органу системи правосуддя. 
	Президентом України  визначено цей законопроект як невідкладний для позачергового розгляду Верховною Радою України.
Відповідно до частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України Комітет зазначив, що проект Закону внесено на реєстрацію згідно з частинами першою, другою та шостою статті 91 Регламенту Верховної Ради України разом з проектом постанови, яку пропонується Верховній Раді України прийняти за результатами його розгляду, пропозицією щодо кандидатури доповідача на пленарному засіданні, пояснювальною запискою, порівняльною таблицею та  електронним файлом. 
Особливості розгляду законопроектів, визначених як невідкладні, встановлені статтею 101 Регламенту Верховної Ради України. Так, невідкладними є законопроекти, що визначені Президентом України або рішенням Верховної Ради України як такі. Верховна Рада України може прийняти рішення про визначення законопроекту невідкладним після включення його до порядку денного сесії Верховної Ради України або в ході його наступного розгляду. Верховна Рада України може прийняти рішення щодо законопроектів, визначених як невідкладні, про одноразове відхилення (ad hoc) від процедури розгляду, передбаченої Регламентом Верховної Ради України, і скоротити строки внесення альтернативних законопроектів, внесення пропозицій і поправок, а також строки надання законопроекту народним депутатам України до його розгляду в тому чи іншому читанні. Не допускається скорочення зазначених строків більш як наполовину. Законопроект, визначений як невідкладний, після завершення його попереднього розгляду чи доопрацювання включається до порядку денного найближчого пленарного засідання Верховної Ради України і розглядається позачергово.
Комітет зазначив, що при оформленні законопроекту допущено технічні неточності. Так, згідно  з Правилами оформлення проектів законів та основними вимогами законодавчої техніки (Методичні рекомендації), підготовленими Головним юридичним управлінням Апарату Верховної Ради України, нумерація розділів, глав, статей має бути наскрізною у відповідності з порядковим номером. 
Крім того, завершують законопроект прикінцеві положення, які повинні містити термін набрання чинності законом та доручення Кабінету Міністрів України, пов’язані з прийняттям даного закону та приведенням нормативних актів у відповідність із прийнятим законом. 
Згідно з положеннями частини восьмої статті 90 Регламенту Верховної Ради України, якщо для реалізації положень  поданого законопроекту після його прийняття необхідні зміни до інших законів, такі зміни мають викладатися в розділі «Перехідні положення» цього законопроекту або в одночасно внесеному його ініціатором окремому законопроекті. До законопроекту додається перелік законів та інших нормативних актів, прийняття або перегляд яких необхідно здійснити  для реалізації положень законопроекту в разі його прийняття.
Комітет зауважив,  що структура законопроекту, яка містить «Прикінцеві положення», «Перехідні положення» відповідає структурі Конституції України.
В межах предмета відання Комітет зазначив таке.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
Як зазначено в обґрунтуванні необхідності прийняття законопроекту (пункт 1 пояснювальної записки до нього),  змінами до Конституції України передбачено створення нового органу – Вищої ради правосуддя – колегіального, незалежного конституційного органу суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі. Утворення Вищої ради правосуддя з наданням їй конституційними повноваженнями упорядкує систему органів правосуддя, усуне дублювання їх повноважень та створить ефективний прозорий механізм прийняття рішень. Прийняття проекту Закону України «Про Вищу раду правосуддя» закріпить на законодавчому рівні її юридичний статус, порядок формування та здійснення діяльності, а також деталізує конституційні повноваження Вищої ради правосуддя.
	
У Розділі ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» поданого проекту Закону України «Про Вищу раду правосуддя» пропонується внести зміни до низки кодексів та законів України. 
Зокрема, у пункті 11 цього Розділу пропонується внести зміни  до частини п’ятої статті 18 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» щодо здійснення в комітетах, відповідно до предметів їх відання у порядку, встановленому законом та Регламентом Верховної Ради України,  підготовку і попередній розгляд питання про обрання і звільнення Верховною Радою України членів Вищої ради правосуддя.  
У частині сьомій статті 18 та пункті 5 частини першої статті 25 вищезазначеного Закону пропонується слова «Генеральний  прокурор України» у всіх відмінках замінити словами «Генеральний прокурор».
Крім того, у пункті 19 Розділу ІІІ поданого законопроекту пропонуються такі  зміни до статей Регламенту Верховної Ради України: 
- у частині четвертій статті 14, частині першій статті 34, частині першій статті 168, частині третій статті 178, назві глави 33, статтях 212, 213 слова «Генеральний прокурор України» у всіх відмінках замінити словами «Генеральний прокурор» у відповідному відмінку;
- у пункті 1 частини четвертої статті 88 слова «до Генеральної прокуратури України» замінити словами «Генеральному прокурору»;
- у частині першій статті 140 слова  «повідомлення Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України»  замінити на слова «повідомлення Вищої ради правосуддя, Верховного  Суду, вищих спеціалізованих судів України, Міністерства юстиції України, Генерального прокурора»;
- викласти в новій редакції статтю 208-1 «Порядок обрання членів Вищої ради правосуддя та порядок їх звільнення»; 
- внести зміни: до статті 217 «Порядок складення присяги перед Верховною Радою»; до статті 218 «Внесення подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт»;                             до статті 220 «Висновок комітету щодо надання згоди Верховною Радою на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт»;                   до статті 221 «Розгляд Верховною Радою України питання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт»;                              до статті 240 «Розгляд звітів та інформації посадових осіб, яких Верховна Рада обирає, призначає або надає згоду на призначення їх на посаду»; 
- у назві глави 34 «Порядок складення присяги Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, членами Вищої ради юстиції, суддями Конституційного Суду України, членами Центральної виборчої комісії» слова  «членами Вищої ради юстиції» замінити словами «членами Вищої ради правосуддя», а слова «суддями Конституційного Суду України» виключити; 
- у назві глави 35 «Розгляд питань про згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт народного депутата України, затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції» виключити слова «затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції».
Також передбачено виключити із тексту Регламенту Верховної Ради України статтю 214 «Порядок розгляду питань про обрання суддів Верховною Радою безстроково», статтю 215 «Порядок розгляду питань про переведення судді, обраного безстроково, до іншого суду Верховною Радою», статтю 216 «Звільнення з посад суддів Конституційного Суду України та суддів, обраних безстроково», статтю 2161  «Порядок розгляду питань про звільнення суддів». 
Комітет зауважив, що запропоновані суб’єктом права законодавчої ініціативи зміни охоплюють лише частину норм Регламенту Верховної Ради України, до яких необхідно внести зміни у зв’язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Конституції України» (щодо правосуддя)                           № 1401-VIII від 02.06.2016, тоді як чинний Регламент Верховної Ради України містить також інші положення, які залишились поза увагою ініціатора законопроекту.
Зокрема, не запропоновано зміни до положень Регламенту Верховної Ради України, в тексті яких слова «Верховний Суд України» у всіх відмінках необхідно замінити словами «Верховний Суд» у відповідному відмінку. Це такі, як: частина четверта статті 14, частина перша статті 34,  пункт 6 частини першої статті 140, частина перша статті 168, частини четверта, п’ята, шоста статті 170, частина перша статті 177, частина третя статті 178, пункт 2 частини третьої                статті 185, стаття 186, частини перша, дев’ята статті 187.
Комітет привернув увагу до того, що у законопроекті відсутня пропозиція щодо приведення статті 212 Регламенту Верховної Ради України у відповідність до пункту 25 частини першої статті 85, частини третьої статті 1311  Конституції України, якими  передбачено, що прокуратуру в Україні очолює Генеральний прокурор, якого призначає на посаду та звільняє з посади за згодою Верховної Ради України Президент України. Отже, Верховна Рада України не тільки надає згоду на призначення на посаду, а й надає згоду на звільнення з посади Президентом України Генерального прокурора.
Комітет зазначив, що згідно з частиною другою статті 131 Конституції України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» № 1401-VIII від 02.06.2016), Вища рада правосуддя складається з двадцяти одного члена, з яких десятьох - обирає з’їзд суддів України з числа суддів чи суддів у відставці, двох - призначає Президент України, двох - обирає Верховна Рада України, двох - обирає з’їзд адвокатів України, двох - обирає всеукраїнська конференція прокурорів, двох - обирає з’їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ.
Нова редакція статті 2081  Регламенту Верховної Ради України  встановлює порядок обрання  Верховною Радою України членів Вищої ради правосуддя, а також  порядок їх звільнення. Відповідні рішення про обрання на посаду та звільнення з посади члена Вищої ради правосуддя оформлюються постановою Верховної Ради України.
Така законодавча ініціатива відповідає положенням статті 17 проекту Закону України «Про Вищу раду правосуддя», згідно з якою порядок обрання членів Вищої ради правосуддя встановлюється Регламентом Верховної Ради України.
Запропоновані  у законопроекті зміни до статті 217 Регламенту Верховної Ради України передбачають складення присяги членами Вищої ради правосуддя, обраними Верховної Радою України, перед Верховною Радою України у строки і за текстом, що визначені відповідно Законом України «Про Вищу раду правосуддя».  Одночасно, зміни до частини другої цієї статті пропонують правову норму про те, що член Вищої ради правосуддя складає присягу невідкладно після його обрання Верховною Радою України.
У змінах до частини першої статті 218 Регламенту Верховної Ради України пропонується  виключити слова «відповідно до частини третьої статті 126,                статті 149 Конституції України – на затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикцій» в контексті  надання Верховною Радою України згоди на притягнення зазначених осіб до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт.
Також запропоновано викласти у новій редакції частину другу статті 218 Регламенту Верховної Ради України, виключивши із чинної редакції положення про те, що подання про надання згоди на затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції ініціюється судовими органами і повинно бути внесено до Верховної Ради України Головою Верховного Суду України. 
Крім того, у  частині третій зазначеної статті пропонується  виключити слова «затримання чи арешт судді суду загальної юрисдикції, судді Конституційного Суду України» в контексті вищезазначених вимог. 
Комітет зазначив, що запропоновані ініціативі щодо змін до статті 218 Регламенту Верховної Ради України відповідають положеннями частини другої статті 126,  пункту 5 частини першої статті 131 Конституції України, згідно з якими Вища рада правосуддя надає згоду на затримання судді чи утримання його під вартою. Без згоди Вищої Ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. 
Також, відповідно до частини третьої статті 149 Конституції України, без згоди Конституційного Суду України, суддю Конституційного Суду України не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. 
Запропоновані у законопроекті зміни до статті 220 Регламенту Верховної Ради України передбачають, зокрема, нову редакцію частини другої цієї статті про те, що у засіданнях комітету, якому доручено надати висновок щодо питання про надання згоди  на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт, бере участь Генеральний прокурор (виконувач обов’язків Генерального прокурора). 
Таким чином, із чинної редакції цієї статті виключається положення про те, що у  засіданні комітету бере участь Голова Верховного Суду України (виконувач обов’язків Голови Верховного Суду України), якщо подання внесено Головою Верховного Суду України.
У змінах до статті 221 Регламенту Верховної Ради України пропонується у частинах першій та другій виключити слова «затримання чи арешт судді Конституційного Суду України, судді суду загальної юрисдикції» щодо розгляду питання на пленарному засіданні внесеного подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт. 
Отже, запропоновані новели також узгоджується із положеннями                    статей 126, 131, 149 Конституції України.
У змінах до частини першої статті 240 Регламенту Верховної Ради України пропонується виключити слова «та суддів судів загальної юрисдикції» в контексті подання до Верховної Ради України щорічних письмових звітів та інформації посадових осіб, щодо яких Верховна Рада України надає згоду на призначення їх на посаду або призначає чи обирає на посади. 
Зважаючи на те, що згідно з частиною другою статті 131 Конституції України, Верховна Рада України обирає двох членів Вищої Ради правосуддя, а згідно з положеннями пункту 26 частини першої статті 85, статті 148 Конституції України, Верховна Рада України  призначає на посади та звільняє з посад третину складу Конституційного Суду України, пропозиція про внесення зміни до частини першої статті 240 Регламенту Верховної Ради України  відповідає положенням частини першої статті 128 Конституції України, згідно з якою призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом. 
Також, на підставі Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року, виключено пункт 27 частини першої статті 85 Конституції України, згідно з яким до повноважень Верховної Ради України належить обрання суддів безстроково.
Комітет привернув увагу до того, що у запропонованих змінах до вищезазначених статей Регламенту Верховної Ради України заміна слів «Генеральний прокурор України» на слова «Генеральний прокурор» відповідає частині третій статті 1311 Конституції України, в якій встановлено, що «Прокуратуру в Україні очолює Генеральний прокурор». 
Крім того, Комітет зазначив, що відповідно до пункту 30 розділу XII 
«ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів безстроково, щодо яких на день набрання чинності цим Законом Верховною Радою України рішення не прийнято, направляються Верховною Радою України до Вищої ради правосуддя протягом десяти днів з дня набрання ним чинності. Вища рада правосуддя на своєму засіданні у пленарному складі вирішує питання щодо кожного судді про його призначення або відмову у призначенні з одночасним поверненням матеріалів Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись частиною четвертою статті 93 Регламенту Верховної Ради України,  Комітет ухвалив висновок на відповідність оформлення та реєстрації проекту Закону України «Про Вищу раду правосуддя», внесеного Президентом України Порошенком П.О. (реєстр.  № 5180),  вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, та прийняв рішення направити його Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя, який визначено головним з підготовки і попереднього розгляду зазначеного проекту Закону.

З повагою

Перший заступник
Голови Комітету                                                       П.В.ПИНЗЕНИК