СТЕНОГРАМА
засідання Комітету з питань Регламенту та організації роботи
Верховної Ради України 

11 травня 2016 року

Веде засідання Перший заступник Голови Комітету Пинзеник Павло Васильович.

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, за присутності кворуму розпочинаємо засідання. Проект порядку денного, який роздано вам у матеріалах, передбачає розгляд дев'яти питань в основному блоці, плюс "Різне". І також у нас ще в додаткових питаннях є питання про заяву народного депутата Сотник Олени щодо присутності на пленарних засіданнях 29 та 30 березня, а також питання про заяву народного депутата України Андрія Немировського про обрання його членом Комітету з питань запобігання і протидії корупції. 
Моя пропозиція зводиться до того, щоб затвердити проект порядку денного, за винятком дев'ятого питання. У нас передбачався попередньо розгляд  проекту постанови про проведення парламентських слухань, який ми сьогодні успішно проголосували. 
І я пропоную перед тим, як ми привітаємо наших гостей на засіданні комітету, проголосувати все-таки за порядок денний. Хто за? 

КУПРІЄНКО О.В. Є доповнення. Пропоную внести до порядку денного питання про направлення листа Голові Верховної Ради України Парубію Андрію Володимировичу про недопущення порушення частини другої статті 107 Регламенту щодо внесення на розгляд Верховної Ради України законопроектів, які по суті повторюють відхилені законопроекти. 

ПАПІЄВ М.М. За змістом. Написано там – за змістом повторюються.

КУПРІЄНКО О.В. Я написав листа колегам для ознайомлення, почитайте. 

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. Отже, ми затвердили порядок денний, плюс є пропозиція щодо додаткового питання до обговорення. 
Хто бажає висловитися в обговоренні щодо пропозиції Олега Васильовича?

ПАПІЄВ М.М. Можна?     

ПИНЗЕНИК П.В. Михайло Миколайович. Будь ласка. 

ПАПІЄВ М.М. Шановні колеги! Знаєте, от можна було б сперечатися, бо фактично Олег Васильович пропонує, щоб комітет визнав статтю 107…

КУПРІЄНКО О.В. Звернув увагу Голови.

ПАПІЄВ М.М. Олеже Васильовичу! Дивіться, фактично ми маємо звернутися до Голови Верховної Ради України: "Шановний пане Голово! Ми вважаємо, що стаття 107 Закону "Про Регламент", частина друга, є чинною, тому ми просимо вас  дотримуватись цієї статті". Ну, воно звучить не дуже, але враховуючи те, як Головуючий порушує щоденно Закон України "Про Регламент", може, і є зміст підтримати Олега Васильовича і звернутися до Голови Верховної Ради України, що стаття 107, пане Голово, вона ще дотепер чинна, і особливо частина друга. І він пообіцяв сьогодні, що в протоколі буде внесено, що закон 4469 відхилений, тому якщо закон відхилений, то не може закон, аналогічний по суті, бути внесений на поточній сесії. Я би підтримав Олега Васильовича, щоб ми все ж таки визнали, що Закон України "Про Регламент" є дотепер чинним. 

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, давайте продовжимо обговорення щодо включення до порядку денного без обговорення, можливо, по суті. Якщо включимо, то будемо обговорювати. Павле Миколайовичу, ви просили слова?

КИШКАР П.М. Ні, я хочу, щоб ми швидше відпустили гостей. 

ІЗ ЗАЛУ. Та ми  включимо, а потім уже вирішимо.

ПИНЗЕНИК П.В. Тобто ви пропонуєте змінити порядок розгляду питань. Зрозуміло.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я підтримую. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я проти включення до порядку денного. Ну, по-перше, Голова Верховної Ради, як на мене, виглядає на сьогодні достатньо підготовленим в частині трактування Регламенту, формування порядку денного і так далі. Я не побачив у нього, принаймні сьогодні, коли він робив заяву стосовно цього законопроекту, він дуже чітко все визначив і сказав, що він пройшов процедурно все дуже правильно. Про що ми зараз йому маємо нагадувати? Я вважаю, що це некоректно. Я не буду голосувати за включення. Це некоректна річ. 

ПАПІЄВ М.М.  Ми ж рішення не приймаємо, давайте поговоримо.  Не  треба ж тікати від обговорення.   

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я висловив свою позицію.

КУПРІЄНКО О.В. Я поясню свою позицію як автора цього питання. Я не збираюсь когось там принижувати, але те, що новообраний Голова Верховної Ради намагається дотримуватись Регламенту і, на відміну від попереднього Голови, значно менше  допускає порушень і намагається їх не допускати взагалі, хоч і не завжди це виходить, це є факт. Але сьогодні в сесійному залі він сказав таку фразу: "Регламент мені цього не забороняє, отже, я це роблю". Нагадую всім членам регламентного комітету, що відповідно  до 19 статті Конституції посадові особи та органи державної влади та місцевого самоврядування діють виключно в межах наданих повноважень, що простою людською мовою означає: простій людині можна все, що не заборонено, чиновнику якогось органу, посадовій особі  можна робити те, що написано. І фраза "це мені не заборонено, тому я роблю" для Голови Верховної Ради є неприпустимою, на що я звернув його увагу. Це, можливо, річ для пересічного громадянина не дуже важлива, але юридично, і для того, як на нас дивляться і оцінюють нашу роботу наші іноземні партнери, які розуміються в юриспруденції, це неправильно. 
Наступна річ. Сьогодні я почув з вуст посадових осіб найвищого  законодавчого органу, що в четвер ми внесемо інший законопроект, з іншою назвою, з тим самим текстом. Тому я написав цього листа і прошу внести до порядку денного не для того, щоб когось принизити чи повчити, а щоб застерегти від можливих порушень і потім судових позовів і, врешті-решт, від ганьби нашої з вами Верховної Ради, що ми порушуємо закон, а потім доводити в судах, щось там відстоювати, як було по тому ж Мосійчуку. Це неправильно, коли ми допускаємо, не звертаємо уваги, а ми як регламентний комітет зобов'язані, як мінімум, попередити і сказати, що не робіть цього, бо це неправильно. Тому цей лист має всього-на-всього інформаційний характер: "звертаємо увагу, що…" – і все. Тому прошу підтримати і внести до порядку денного. 

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги! Я можу ставити на голосування питання про включення до порядку денного? Хто за, прошу голосувати. Троє. Хто проти? Один. Утрималися? Троє. Рішення не прийнято.

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. Продовжуємо розгляд питань. Колеги, скажіть, будь ласка, ми можемо вважати погодженою таку позицію, що ми розглядаємо зараз питання 4-5-6? Це питання, по яких присутні наші шановні колеги – пан Шухевич і пані Войціцька. 

ІЗ ЗАЛУ. Звичайно.

ПИНЗЕНИК П.В. А потім  переходимо до інших питань. 4-5-6 питання. Справа в тому, що 4 і 5 питання – це два законопроекти – 3182 і 3182-1, вони є альтернативними і стосуються однакового кола питань – щодо розміщення тексту депутатського запиту.
 Колеги Іонова М.М., Геращенко І.В., Луценко І.С., якщо коротко, пропонують розміщувати тексти депутатських запитів на сайті Верховної Ради. Натомість колега Шухевич пропонує розміщувати не тільки тексти депутатських запитів, а й відповіді на них. 
Ну, у нас ситуація, якщо ви дозволите мені коротко пояснити,   ситуація дещо змінилася протягом цього пленарного засідання. У нас був законопроект 1591, який вичерпував змістом обидва ці питання – щодо розміщення текстів депутатських запитів і відповідей на них. А сьогодні ми його успішно провалили, вірніше, направили на повторне друге читання і тепер будемо вимушені доопрацьовувати.
 То яка є пропозиція? Я відразу скажу, щоб уже потім не брати участь у дискусії. Моя пропозиція зводиться до того, щоб перенести розгляд питань з приводу 3182 і 3182-1 до того, як ми розглянемо  при повторному другому читанні 1591 і зможемо врахувати позиції цих законопроектів там. Або інших.
А зараз я пропоную заслухати авторів, принаймні народного депутата Шухевича. Від 3182 присутніх нікого немає. І послухати його агументацію, а тоді перейти до обговорення. 
Пане Юрію-Богдане, прошу до слова.

ШУХЕВИЧ Ю.Р. Шановний пане Голово! Шановні члени Комітету! Ви правильно сказали, що сьогодні той законопроект, який успішно провалили, він там повністю - не повністю, але в загальному відповідав на поставлені запитання.  Але треба ще, щоб його прийняли. Коли він буде прийнятий і чи буде прийнятий взагалі – це вже питання інше. Тому я просив би вас все ж таки розглянути наш законопроект і зробити свої відповідні висновки. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Хто з членів комітету бажає висловитися? Михайле Миколайовичу, прошу вас.

ПАПІЄВ М.М. Дякую. Шановні колеги! Я би, в принципі, і це питання рекомендував прийняти за основу. І враховуючи те, що наш законопроект - все ж таки сьогодні голосування показало, просто відсутність людей в залі призвела до того, що він не був прийнятий, але всі фракції голосували за нього, він набагато ближче до прийняття в цілому, ніж якщо пустити цей законопроект по великому колу. І чисто технологічно я би був за те, щоб ми рекомендували цей прийняти за основу,  але звертаю увагу авторів, що краще сьогодні подивитися ще цей закон, який на повторне друге читання, і доповнити його, якщо є у вас пропозиції і правки до цього закону, і тоді ми абсолютно нормально і компромісно вийдемо з цієї ситуації.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я підтримую пропозицію і Павла Васильовича, і Михайла Миколайовича. І вважаю, що той закон є більш комплексний. І дійсно, допомогти, і до другого читання він все одно буде виходити. І внести там, чого ще немає, частину яку, і підтримати той. І він буде як би комплексно вирішувати це питання. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Хочу підтримати позицію колег. Я абсолютно впевнений, що наш законопроект 1591 буде прийнятий. І сьогодні ми його не прийняли тільки через те, що в середу у нас, на жаль, дуже багато народних депутатів просто не приходять в зал Верховної Ради, та ще одна опозиційна фракція, яка  на 100 відсотків за прийняття цього закону, просто перебувала не на робочому місці, стояли поруч з Головою Верховної Ради, чи перед ним. Тому я схиляюсь до того, щоб підтримати висновок комітету та дочекатись прийняття законопроекту 1591. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ви маєте на увазі, що висновок комітету не затверджувати,  а просто перенести на більш пізній час, залежно від того, як буде рухатися справа по 1591. Пане Юрію-Богдане, а якщо порівнювати ваші два законопроекти, там Геращенко і ваш, то, очевидно, ваш, напевно, є більш повним. Якщо вже вибирати, то треба за основу приймати ваш, але це питання може бути не сьогоднішнього дня. Там два тижні на внесення пропозицій до другого читання по 1591 по новому колу, і на цій сесії розглянемо, я сподіваюсь. 

ІЗ ЗАЛУ. Там, здається, 10 днів.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Ну все рівно треба внести туди ці дві статті. І воно було б простіше. 

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги! Нагадую вам усім, що ми є регламентний комітет. І ми не маємо права самі порушувати Регламент  і показувати такий поганий приклад. Покажіть мені, де в Регламенті написано, що таким чином ми можемо законопроекти не розглядати, відкладати їх розгляд чи ще щось таке робити. Чи буде він прийнятий, чи не буде, завтра знову хтось кудись розбіжиться, можливо, проголосують і голосів не вистачить, як було з прокурором. А це реальний законопроект, він, на моє глибоке преконання, взагалі не потребує доопрацювання. Він може бути рекомендований…

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так… Вибачте, будь ласка.

КУПРІЄНКО О.В. Ви ж пам'ятаєте. Починаю спочатку. Шановні члени регламентного комітету!

ПИНЗЕНИК П.В. Може бути рекомендований.       

КУПРІЄНКО О.В. Ні, я спочатку почну. 

ІЗ ЗАЛУ. Ні-ні.

КИШКАР П.М. Включіть мікрофон, будь ласка, для стенограми.

КУПРІЄНКО О.В. Так не горить.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. О! Тепер горить. Все було дарма.

КУПРІЄНКО О.В. Правильно ви мене перебили.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Звичайно.

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги! Нагадую вам, що ми всі члени регламентного комітету, який зобов'язаний дотримуватись Регламенту і слідкувати, щоб це робили інші. Регламент Верховної Ради України не передбачає такого порядку розгляду законопроектів, як відкладення, тому що десь є законопроект, у який можна щось там добавити. По-перше, добавити не можна. Між першим і другим читанням є поправки і правки, і внесення туди нових статей Регламент не допускає, що в нас дуже часто робиться. Це якщо йти по букві Закону.
Цей закон, він доповнює той, який сьогодні Рада не проголосувала. Тому я наполягаю на тому, щоб цей законопроект ми розглянули, прийняли відповідний висновок і рішення. І я не бачу тут, що доопрацьовувати. Це дуже гарний законопроект. І те, що розміщувати тексти відповідей або їх відсутність, тут добавити можна, що "або вказувати на відсутність такої відповіді" – всі ми знаємо, що 10 днів на відповідь на депутатський запит або на депутатське звернення. І якщо це не дотримується і немає тексту відповіді – вже люди можуть побачити, що там Генпрокуратура чи якесь міністерство  не повідповідали депутатам, чим вчиняють, в принципі, кримінальне правопорушення, передбачене статтею Кримінального кодексу про перешкоджання депутатській діяльності. 
Тому я наполягаю на тому, що даний законопроект ми маємо розглянути і прийняти рішення винести його в зал. І я би рекомендував голосувати його і за основу, і в цілому, щоб не завантажувати і себе, і не затягувати процес. Це у нас нормально проходить і це не є порушенням Регламенту. Ось тоді все буде правильно і нам скажуть: "Хлопці, ви молодці, ви Регламенту дотримуєтесь і інших вчите, як це робити".  А не будемо, як сьогодні – немає голосів, давайте обговоримо, а потім перенесемо голосування на інший день. Це Регламент взагалі не дозволяє.
 Виступ закінчив. Дякую. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так тут ось є Розпорядження про оприлюднення депутатських запитів на веб-сайті. Воно вже є. 

КУПРІЄНКО О.В. Ми говоримо за закон. 

ІЗ ЗАЛУ. Ставте на голосування! 

ШУХЕВИЧ Ю.Р.  Я перепрошую, відповіді немає. 

ПИНЗЕНИК П.В. По 1591, якщо до нього повертатися,  у нас в режимі повторного другого читання без порушення статті 116 питання про публікацію відповіді абсолютно вирішувалось. Це одне.
Друге. Якщо ми побачимо, що по 1591 справа просто не рухається, в чому я сумніваюся, я думаю, що Дмитро Валерійович правий, ми його так чи інакше приймемо, і просто тут фактор середи, скажемо так, то питання буде вирішено. Якщо ні, у нас є, як мінімум, повертаючись до питання, яке зачепив Олег Васильович, щодо дотримання вимог Регламенту, ми строки, визначені Регламентом для розгляду законопроектів у комітетах для підготовки до другого читання, поки що не порушуємо. Один законопроект зареєстрований 29-го числа попереднього місяця, а другий – 9-го цього місяця, альтернативний. Ми все намагаємося робити вчасно. 

КУПРІЄНКО О.В. Ну якщо ми зараз його розглянемо і рішення приймемо, що в цьому поміняється? Ну якщо прийметься той, внесуться ці поправки  і він втратить актуальність, знімемо його та й усе. 

ПАПІЄВ М.М. Давайте ми тоді "ні вашим ні нашим".  Прийняти зараз позитивне рішення, що цей законопроект рекомендувати прийняти за основу і винести його в зал після того, як уже епопея з цим другим читанням, повторним другим читанням, завершиться. Просто схвалити сьогодні і рекомендувати за основу цей законопроект, який у розгляді, але врахувати при цьому, що подати його в зал після того, як стане відома доля повторного другого читання. 

КУПРІЄНКО О.В. Звернути увагу Першого заступника на Погоджувальній раді, коли  буде розглядатися порядок денний, щоб врахував цю обставину. І все. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так у нас ще один законопроект є, основний.

ІЗ ЗАЛУ. Ми ж повинні вибрати.

КУПРІЄНКО О.В. Це нормальний. Ми кажемо, що нехай іде далі, а чи дійде – побачимо по життю. Нормальний – нехай іде далі.

ПИНЗЕНИК П.В. Пропозиція Михайла Миколайовича сприймається?

ІЗ ЗАЛУ. Сприймається. І автором теж. 

ПИНЗЕНИК П.В. Прошу підтримати. Хто за? Дякую. Одноголосно. 

ІЗ ЗАЛУ. Ні, я утримався.

ПИНЗЕНИК П.В. Один утримався. Вибачте. 
Пане Юрію-Богдане, дякуємо вам дуже. Заходьте до нас ще. 

ПАПІЄВ М.М. А ви сказали пану Юрію-Богдану, хто у нас утримався? 

КУПРІЄНКО О.В. Лубінець. Лубінець утримався. Утримався Лубінець. 

ПИНЗЕНИК П.В. Шосте питання порядку денного переносилося двічі. Про депутатське звернення народних депутатів України Войціцької, Сотник, Подоляк про позбавлення народного депутата України Барни Олега права брати участь у п'яти пленарних засіданнях Верховної Ради України за неодноразове порушення етичних норм та Регламенту Верховної Ради України. 
Коротко нагадаю суть питання. Ми двічі переносили його розгляд у зв'язку з наполяганням народних депутатів.

ІЗ ЗАЛУ. Опозиційних народних депутатів.

ПИНЗЕНИК П.В. Для нас усі народні депутати – це народні депутати. Переносили у зв'язку з наполяганням народних депутатів Войціцької, Сотник, Подоляк. Народний депутат Барна, нагадаю, звернувся до Комітету Верховної Ради України з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України із заявою такого змісту, що він не збирається брати участь у засіданні комітету, оскільки вважає це неконструктивним, м'яко кажучи, і він вважає, що нам є чим займатися  іншим у плані державотворення. Натомість народні депутати Войціцька, Сотник, Подоляк просили про те, щоб розглядати згадане питання за їх участі. Є пропозиція перейти до розгляду по суті і надати слово Вікторії Войціцькій.  Немає заперечень? 

ПАПІЄВ М.М. Є одне заперечення.

ПИНЗЕНИК П.В. Є одне заперечення у Михайла Миколайовича. 

ПАПІЄВ М.М. Справа в тому, що, наскільки я пригадую, у нас було рішення комітету розглянути це питання, як передбачено законом, на підкомітеті. Я хочу нагадати вам історію цього питання. Тому що я абсолютно зважено звернувся до кожного з народних депутатів України, щоб у зручний для них час можна було провести засідання підкомітету, щоб, не виносячи на загал, розглянути це питання і знайти якісь компромісні варіанти. От у мене листи, які направлені були, з датою, з відміткою Апарату, що вони пішли.
 І пан Барна написав: "Дякую вам за запрошення взяти участь у засіданні підкомітету щодо питання позбавлення мене права брати участь у п'яти пленарних засіданнях Верховної Ради України, але вважаю, що при розгляді пасквіля народних депутатів Войціцької, Сотник і Подоляк моя особиста присутність є неможливою, оскільки це буде нижче моєї гідності. Також прошу членів комітету не брати до уваги подібні звернення, які створюються з єдиною метою – особистий піар на межі непристойності окремих народних депутатів України. 
З повагою до вас та до членів комітету народний депутат України О.Барна". 
Тобто я інформую вас, що доручення комітету про те, щоб ми пройшли оцей складний етап і знайшли якесь порозуміння між колегами народними депутатами України – ми пройшли, і маємо те, що маємо. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Михайле Миколайовичу. Народний депутат Барна спростив вам і нам цей складний етап. І якщо вже ми заслухали доповідь голови підкомітету, давайте перейдемо до розгляду по суті.
Пані Вікторіє, прошу вас.

ВОЙЦІЦЬКА В.М. Дуже дякую, колеги. Дуже дякую за те, що хотіли насправді розглянути це питання на підкомітеті. Мені дуже дивно, що наш колега депутат Барна відмовився взяти участь в такому обговоренні. І можу зазначити тільки одне. У нашому зверненні було наведено конкретні ті висловлювання, які собі дозволив депутат Барна  по телебаченню, які є, з нашої точки зору, абсолютно неприйнятними, неетичними, некоректними. 
Я дуже сподіваюся, що я і мої колеги – і Олена, і Ірина – отримаємо відповідно підтримку з вашої сторони. І хотіла б тільки наголосити на тому, що це питання не нас персонально. Це більш широке питання того, як в українському суспільстві мають реагувати люди на такі коментарі. І не важливо, між іншим, чи це є коментарі в бік жінок або чоловіків, це абсолютно не важливо. Важливо те, що ми з вами маємо показати, я не хочу тут займатися патерналізмом, але мені здається, що ми як парламент маємо дати суспільству сигнал, що такі речі, вони є неприйнятними. Ми повинні ставитися з повагою один до одного. І якщо й дозволяти такі жарти, то, певно, по відношенню до друзів, рідних. І то навряд чи хтось може собі дозволити подібні вислови в рамках сім'ї. Бо я більш ніж упевнена,  особливо якщо серед нас тут є батьки, у яких є доньки, що вони навряд чи спокійно би сприймали такі коментарі від родичів у їхній бік. 
Тому я розумію, ми розмовляли з Головою стосовно запропонованих п'яти днів, що там є певні проблеми з тим.

ПИНЗЕНИК П.В. Це не проблеми, це просто спосіб реагування.

ВОЙЦІЦЬКА В.М. Так, спосіб реагування, чи він є адекватний, чи ні. І я вас прошу дати можливість, не можливість, а дати оцінку в той чи інший спосіб – чи це буде п'ять днів, чи це буде якийсь інший спосіб. Це вже другорядне. Першочергово ми маємо надіслати суспільству сигнал, що для нас, для депутатів, для представників народу це є неприйнятним. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, пані Вікторіє. Хто з членів комітету бажає висловитися з цього питання? 
Дмитро Валерійович.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В.  Ми так попередньо розглядали це питання. Я не хочу, щоб ви сприймали якось негативно, але моя пропозиція була, перш за все, що з юридичної точки зору ми народного депутата Барну не маємо можливості позбавити присутності на п'яти пленарних засіданнях, тому що ці дії були не в залі Верховної Ради. Це ми жодним чином не можемо виконати. 

ВОЙЦІЦЬКА В.М. Я погоджуюсь.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Друге. Розуміючи, що ви - жінки, він - чоловік, вам могло там здатися, що він там хотів вас образити.

ПАПІЄВ М.М. До речі, це звучав у вас зараз сексизм, тому що у нас немає чоловіків і жінок, у нас є народні депутати України. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я ж не закінчив думку, ви мене перебили. 

КУПРІЄНКО О.В. А ви починайте спочатку, перебивати не будуть. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. У нас є таке в регламентному комітеті: якщо перебивають, починаємо спочатку. 

ПАПІЄВ М.М. У нас немає жінок і чоловіків, а є народні депутати України. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Вибачте, ви мене ще раз перебили. Я хотів сказати, що це був не вислів чоловіка до жінки, це був вислів народного депутата до народного депутата. Ось і все. Моя пропозиція була: у висновку комітету звернути увагу не тільки народного депутата Барни, зовсім прибрати, що "звернути увагу народного депутата Барни", а залишити вислів "звернути увагу всіх народних депутатів на неприпустимість дій, заяв, вчинків, що компрометують"  (і далі по тексту) і їх як народних депутатів, і Верховну Раду як вищий законодавчий орган. Ось і все.

ПИНЗЕНИК П.В. Світлана Михайлівна.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Шановні колеги! Ми вже обговорювали, дійсно, це питання. І на першому обговоренні моя реакція була достатньо бурхлива і з деякою перепалкою. І я хочу сказати таке. Ну, по-перше, народний депутат Барна, він у нас взагалі є "зразком" вихованості і "прикладом" поведінки народного депутата як такого не тільки по відношенню до наших колег жінок, а й взагалі, в принципі, до однієї з посад керівництва країни, а потім по відношенню до народу України, коли він з ефіру теж може розказувати різні речі. 

ІЗ ЗАЛУ. І по відношенню до нашого комітету.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. І по відношенню до нашого комітету. І іронічні листи, які він пише голові підкомітету і всім нам. 

ІЗ ЗАЛУ. Це йому здається, що іронічні.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Ну так він вважає. Тому я думаю, що є про що поговорити. На жаль, його тут немає. По-друге, знову-таки, я підтримую нашу колегу Вікторію, яка говорить, що немає різниці, коли дозволяють таке хамське відношення як до жінок, так і до чоловіків безпосередньо в залі парламенту. І коли ти там сидиш і чуєш, як одне з одним розмовляють інколи – це не додає нам честі в тому, що ми робимо.
 І ще в цьому питанні є дійсно моральна і політична оцінка, тому що які б політичні рішення ми не приймали, ми ніколи не маємо забувати про те, що є моральна сторона цього питання. Я абсолютно підтримую рішення комітету  так, як воно прописане, і хочу ще вас повідомити, що у підготовці змін до Регламенту я підготувала листа до Голови Верховної Ради, де внесла зміни постатейні до Регламенту по відношенню до гендерної рівності. Тому я членам комітету розішлю, це моя позиція як народного депутата і як співголови МФО "Рівні можливості". Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Михайло Миколайович.

ПАПІЄВ М.М. Шановні колеги! Я теж прочитав цього листа Барни. Не знаю, от коли людина вміє грати в шахи, от чесно сказати,  я не хотів би бути на його місці, але якщо б я був на його місці, то я би вийшов ще з цієї ситуації, щоб переді мною вибачалися. Тому що я би відразу задав питання: "Скажіть, будь ласка, от коли ви сприйняли мої слова, що ви мали на увазі?" Правильно? 

ІЗ ЗАЛУ. Чи про що подумали.

ПАПІЄВ М.М. Так. І про що ви подумали. Тобто це вже така теорія. Але по-любому найкраще було б у цій ситуації просто зустрітися, вибачитися і зняти цю проблему. І хтось має бути мудрішим у цій ситуації. Ми не можемо зараз давати оцінку, тому що це не в сесійній залі, це не в стінах Верховної Ради. П'ять пленарних засідань – теж не можемо. Але я все ж таки вважаю, що  це рішення, яке у нас є, воно абсолютно зважене: звернути увагу народного депутата Барни. Воно абсолютно зважене. І я думаю, що воно більше ставить його на місце, ніж оці його листи зі словами "пасквіль", "нижче моєї гідності". Ну треба мати рівень гідності, перш ніж казати, що нижче, а що вище. Дякую за увагу. 

ПИНЗЕНИК П.В. Олег Васильович.

КУПРІЄНКО О.В. Як я вже казав на минулих засіданнях, коли ми це питання розглядали, Барна у нас особливий депутат, який може собі дозволити з найвищої трибуни нашої країни матюкатися. Якщо б у нас був Генеральний прокурор на своєму місці, він би давно вже, мабуть, читав історію в якійсь восьмирічній школі найвіддаленішого району, а не сидів у Верховній Раді і не був би депутатом. І при цьому не допускав би таких висловів і ставлення як до колег депутатів, так і до регламентного комітету, так і до найвищих посадових осіб у державі.

(Іде загальна дискусія) 

КУПРІЄНКО О.В. З точки зору юридичної досліджувати і проводити слідство ми не маємо права, який той був вислів – сексистський чи образливий – це може дати лінгвістична експертиза. Ми не слідчий орган, ми не можемо призначати. Якщо це образа честі, гідності і ділової репутації, то це справа не регламентного комітету, а суду. Точно знають наші колеги народні депутати, що Регламентом ми позбавлені такої можливості задовольнити їхню заяву, їхню вимогу.  Ну немає в законі такого – за те, що на вулиці депутат на депутата сказав образу, так регламентний комітет його позбавляє. Тим більше, якщо ви згадаєте, ми Барну позбавляли участі у пленарних  засіданнях за те, що він Прем'єр-міністра хапав і носив по залу. З того нічого не вийшло і ця постанова до цього часу в зал не внесена і не проголосована, на що я звертаю увагу Першого заступника Голови регламентного комітету, який, мабуть, не досить наполегливо наполягав на погоджувальних радах, щоб ця постанова все-таки була винесена на голосування. І давайте покажемо зуби як регламентний комітет.

ІЗ ЗАЛУ. Голосували ж.

КУПРІЄНКО О.В. Я не пам'ятаю, щоб ми голосували.  І давайте все-таки покажемо зуби і доведемо, що ми регламентний комітет: якщо приймаємо таке рішення, так ми маємо добиватися, що б його в зал виносили, а там нехай зал вирішує. Я погоджуюсь з тим проектом рішення, який зараз запропонований членам регламентного комітету. Прізвище Барна – я категорично проти, щоб виключати його з цього тексту, оскільки це рішення буде розміщене на сайті, і люди, які зацікавляться, вони почитають все-таки. І нехай це йому буде і наука, і, можливо, десь соромно стане, що все-таки, як колись у давні часи, на зборах трудового колективу чи ще десь йому сказали, що так робити не можна, ти вчинив негарно.
 Все, що ми можемо зробити, це у публічній сфері  засвітити його прізвище у зв'язку з такими його висловлюваннями. Нормальні чоловіки зрозуміють і його засудять, нормальні жінки зрозуміють і, як кажуть, його  не полюблять за це, діти, які почитають, можливо, не зрозуміють,  але все одно посміються, що він таке зробив з дівчиною, яка, в принципі, молода мати і дитина на руках. Такого допускати не можна. І я підтримую рішення комітету. 

ПИНЗЕНИК П.В. Є бажаючі висловитися? Павло.

КИШКАР П.М. Я підтримую Дмитра. Не знаю, я можливо, не так умію гарно жартувати, як пан Барна, у нього більш такий дієвий спосіб донесення своїх жартів. Але й не погоджуюсь з тим, що Вікторія сказала, що це сигнал суспільству. Ніхто цей сигнал не очікує, не сприймає і не вірить. Я не знаю, я проїхав пів Полтавської області, там вважають, що одні негідники сидять у Верховній Раді, і як би ти себе не поводив, які б не генерував ідеї, ти все одно "брав гроші", ну, це більше стосується, до речі, сприйняття народних депутатів – люди чомусь вірять і шукають тих людей, яким можна повірити. Про приклад вихованості ми вже сказали. Є одна контроверсійна ідея – запропонувати пану Барні увійти до складу нашого комітету. Я думаю, що це єдиний дієвий спосіб його перевиховання. 
Щодо того, що Олег казав, що "покажемо зуби" – ну зуби точно не треба показувати Барні. Показувати зуби потрібно там, де дійсно смішно. Тут не смішно, тут просто, я думаю, проблема в недосприйнятті один одного цими депутатами, та і все. Тому підтримую ідею пана Лубінця. 

ПИНЗЕНИК П.В. Володимир Юрійович.     

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я теж хотів би підтримати думку пана Лубінця і Павла Кишкаря про те, що це тема, можливо, не тільки стосовно Барни, його висловлювань, а поведінки і, скажемо так, морального,  інтелектуального – якого завгодно рівня депутатів усіх. І це тема в тому числі й нових змін до Регламенту, де ми будемо намагатися щось пропонувати таке, що зможе впливати певним чином на покращення ситуації в цьому плані. Сьогодні я б хотів запропонувати, щоб ми сформулювали звернути увагу народних депутатів України, до яких відноситься і Барна, тобто такі зміни внести в наше рішення і проголосувати. 

КИШКАР П.М. Можна  тільки одне речення? Правильно колега сказав, ідея полягає в тому, що, може, дамо речення щодо того, щоб звернути увагу виборців на те, власне, за кого вони голосують? Бо щось мені оця односторонність…

КУПРІЄНКО О.В.  Це передвиборча агітація.     

КИШКАР П.М.  Почекайте. Олеже Васильовичу, я вас не перебивав. Ідея в тому, що відповідальність за поведінку народного депутата є не тільки відповідальністю народного депутата. Є відповідальність тих людей, які голосували за цю конкретну людину. Тим паче – він мажоритарник, наскільки я пам'ятаю. Я, наприклад, наголошую на цьому кожного разу, коли спілкуюсь з людьми, що відповідальність двояка, все як чорне і біле, як день і ніч, завжди двояка. Відповідальність не тільки тієї людини, за яку ви голосуєте, але й ваша – розібратися конкретно, за кого ви голосуєте. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Можна?

ПИНЗЕНИК П.В. Будь ласка, Світлано Михайлівно. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Тобто ви хочете сказати, що ми в своєму рішенні маємо звернути  увагу Войцеховської Світлани Михайлівни, Папієва Михайла Миколайовича на те, щоб я когось не ображала? Я нікого й не ображаю. Я поводжу себе так, як мене виховали тато з мамою.  Розумієте? Чому мені мають звертати на це увагу? Є конкретний випадок, є конкретний народний депутат, який своєю негідною поведінкою не один раз доказував, що він, я навіть слів не можу підібрати. А ми тут починаємо розводити руками і розказувати про те, що давайте звернемо увагу всіх народних депутатів, усіх виборців.  Це, їй-Богу, виховання якоїсь системи незрозумілої. Є конкретний випадок, є конкретне рішення. Давайте ставити на голосування і підтримувати. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ще є бажаючі?

ПАПІЄВ М.М. Додаток просто. Я все ж таки просив би, щоб ми лишили з прізвищами, а щоб ситуацію ще більш інтелектуально посилити, додати, що звернутися до уряду щодо прискорення підписання Стамбульської конвенції про гендерну рівність. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Хочу вас повідомити, що уряд підтримав без зауважень і пропозицій по Стамбульській конвенції. І вона буде внесена в зал. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дивіться, дозволю собі теж декілька слів щодо пропозицій Дмитра. Проект був розроблений, внесений і запропонований мною для рішення комітету. Є пропозиція окремих колег членів комітету про те, щоб прибрати прізвище Барни. Моя особиста точка зору полягає в тому, що рішення комітету взагалі не матиме тоді жодного предмету. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Абсолютно.  

ПИНЗЕНИК П.В. Не матиме жодного предмету у випадку, якщо ми його прибираємо. Друге, це вже так, більш просто висловлюючись: у мене немає жодних сумнівів з приводу дійсних мотивів народного депутата Барни, коли він вчиняє ті чи інші дії. За той період, поки він є нашим колегою, ми його бачимо, у мене, знову ж таки, повторюсь, жодних сумнівів щодо того, що він думає, коли він те чи інше говорить, немає. Він це висловлює доволі прямолінійно, інколи за допомогою конклюдентних якихось дій, невербально. В принципі, якщо йти на поводу у народного депутата Барни, ну, я висловлюсь грубо, може, завтра для того, щоб ми краще зрозуміли його позицію, він когось вдарить у вухо і нічого поганого бачити в тому не буде. Знаєте, тоді не дивуйтеся – "він нічого поганого не має на увазі, він просто хоче, щоб ви краще зрозуміли, правильно зрозуміли".

ІЗ ЗАЛУ. Краще чули.

ПИНЗЕНИК П.В. Принаймні ми могли б поставити проект рішення на голосування. Якщо він не одержить підтримки, тоді ми закриємо розгляд, можливо, питання. Якщо ні, тоді продовжимо обговорення і, можливо, вийдемо на якесь інше рішення. 
Є готовність  голосувати? Давайте голосувати.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так, давайте голосувати.    

ПИНЗЕНИК П.В. Давайте перейдемо до голосування. Хто за запропонований проект рішення, прошу підтримати.
 Четверо – за. Проти? Немає. Утрималися – троє. Рішення прийнято. Дякуємо вам, пані Вікторіє, заходьте до нас ще. 

ІЗ ЗАЛУ. Пофамільно – хто утримався. 

ПИНЗЕНИК П.В. Це завжди колективне рішення.

(Шум у залі) 

ВОЙЦІЦЬКА В.М. Дуже дякую. 

КУПРІЄНКО О.В. Дякуємо вам, що прийшли. 

ПИНЗЕНИК П.В. А ми продовжуємо таким чином наш "слалом"  по порядку денному. Переходимо до першого пункту нашого порядку денного. 

ПАПІЄВ М.М. Почекайте. Пане Юрію-Богдане! Шановні колеги! У мене прохання, поки наш колега тут. Пригадуєте оцю епопею про звернення? Давайте вирішимо це питання. 

ПИНЗЕНИК П.В. Вже надіслали Управлінню справами з новим керівництвом, вже направили листа, щоб вони розробили нові нормативи і внесли. 

ПАПІЄВ М.М. А як нам вирішити по суті це? Давайте подумаємо. 

КУПРІЄНКО О.В. Я знаю – як. Квартира одна звільнилася. 

ПИНЗЕНИК П.В. Почекайте ви з квартирою. Квартира – там є порядок надання. Ви ж знаєте. То інше питання. Зараз був у мене Боднар. Він буде вносити нам до 18 травня доопрацьований проект кошторису. Принаймні я його про це просив. Значить, у нас питання забезпечення житлом регулюється через нормативи. Нехай внесе, я з ним ще раз переговорю, нехай внесе норматив не персонально під народного депутата Юрія-Богдана, а під народного депутата, інваліда першої групи, інший норматив. Буде в нього інший норматив, на підставі  якого саме цей народний депутат підпадає під вказані критерії.

ПАПІЄВ М.М. Скільки часу піде на це, щоб ми вже вирішили?

ПИНЗЕНИК П.В. Хороше питання. 

(Шум у залі) 

ПАПІЄВ М.М. Що треба, щоб прискорити розробку ними нормативу?

ПИНЗЕНИК П.В. Норматив у нас затверджується при затвердженні кошторису, тоді, значить, будемо прискорювати кошторис. Він нібито готовий. 

ПАПІЄВ М.М. І там є це?

ПИНЗЕНИК П.В. Буде. Завтра переговоримо. 

ПРЕДСТАВНИК СЕКРЕТАРІАТУ КОМІТЕТУ. Вони переробляють норми…

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. Михайле Миколайовичу, візьміть, будь ласка, копію листа і зайдемо разом ще до Боднара. 

ПАПІЄВ М.М. Давайте ще раз. І до Слишинського зайдемо. 

ПИНЗЕНИК П.В. Тобто затвердити норматив. Не індивідуально, а норматив. І під норматив буде потрапляти в даному випадку в даному скликанні одна людина. Якось так.

(Шум у залі) 

ІЗ ЗАЛУ. Все. Дякуємо. До побачення.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякуємо вам.  
Колеги, продовжуємо нашу роботу. Перше питання порядку денного. Законопроект 2333а. Це внесення змін до  Регламенту щодо удосконалення процедури розгляду на пленарному засіданні Верховної Ради України питань про затримання чи арешт суддів. Законопроект поданий колегою Логвинським.
Про що там ідеться, якщо хтось не знає. Ідеться про значну кількість суддів, які здійснювали правосуддя на території АРК і які фактично зрадили Україну, залишившись на тій території, працюють там суддями і так далі, і тому подібне. Колега Логвинський хотів їх притягнути до відповідальності, дати згоду на притягнення до відповідальності списком. 
Наш висновок полягає в тому, що оскільки відповідальність є індивідуальною, відповідно до Конституції, 61 стаття, це наш обов'язок – скільки треба на це часу, стільки й витратимо, будемо сидіти і голосувати. Це нша робота. 

КИШКАР П.М. Можна   репліку?

ПИНЗЕНИК П.В. Так.

КИШКАР П.М. Відповідальність, наскільки я уявляю собі кримінальну відповідальність, настає після винесення рішення судом, наскільки я пам'ятаю. Прийняття рішення Верховною Радою щодо надання згоди на затримання чи арешт суддів може відбуватися в той чи інший спосіб, визначений відповідними законами України. Ніякої відповідальності, тим паче – кримінальної, після надання згоди Верховної Ради України не наступає. Тому не треба обманювати, перекручувати статтю Конституції. І, будь ласка, давайте підтримувати цей закон, бо він є нормальним і сприяє нормальній роботі Верховної Ради України. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Давайте я залишу без коментарів тезу щодо  обману і нагадаю просто прецедент з Мосійчуком, де теж була воля Верховної Ради, абсолютно виражена більшістю голосів, саме так робити і так далі, і тому подібне. 

КИШКАР П.М. Дивіться, ви казали про колективне притягнення до відповідальності. Я вам заперечую, вибачте за некоректне, можливо, висловлювання, використання слова, я просто кажу, що не наступає  ніякої колективної відповідальності. Наступає процедурне право в подальшому притягнути цих людей до кримінальної відповідальності. Не більше того. Мова не йде про кримінальну відповідальність, мова йде про один процесуальний фактично пункт.  

ПИНЗЕНИК П.В. Олег Васильович. Тоді  Дмитро Валерійович, тоді Михайло Миколайович.

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги! Зняття так званої недоторканності, як воно в народі називається, а юридичним терміном – це надання дозволу на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт (при необхідності) – це акти індивідуальної дії.

КИШКАР П.М. Де це написано? 

КУПРІЄНКО О.В. Це акти індивідуальної дії, оскільки вони стосуються конкретної особи. І конкретна особа індивідуально отримувала цей статус недоторканності. І внесення змін отаких, коли списком можна буде щодо всіх надавати згоду чи не надавати згоду, може потягнути за собою скасування подальших рішень щодо цих індивідуумів, щодо цих суб'єктів правовідносин в тому числі й у Європейському суді, що потягне за собою відповідні штрафні санкції до держави Україна. Тому я заперечую проти такого порядку і такого законопроекту. Мені дещо так дивно і, можливо, навіть соромно за свого колегу Логвинського, який теж є адвокатом і чудово розуміє, що це буде підставою потім для оскарження цих рішень в подальшому. 
Тому я підтримую рішення комітету і вважаю, що було б неправильно створювати підґрунтя для того, щоб потім оскаржувати рішення в тому числі держави Україна. 

КИШКАР П.М. Дозволите репліку щодо призначення суддів? Бо неправду кажуть. Судді призначаються, наскільки я пам'ятаю, Указом Президента. В Указі Президента може бути 2 тисячі суддів, в одному Указі Президента. Не треба маніпулювати своїми знаннями. Ви розумна людина. Ви кажете, що призначаються десятьма, кожен індивідуально, а я вам кажу, що  одним Указом Президента. Хочете, надрукую. Які питання щодо просто паперу, який процесуально дозволяє вам притягнути? Буває в кримінальній справі тисяча обвинувачених? Та буває, звичайно. Один обвинувальний акт! Розказуєте ви про притягнення до кримінальної відповідальності.

КУПРІЄНКО О.В. Відповідаю на репліку-запитання.

(Іде загальна дискусія) 

(Шум у залі) 

КУПРІЄНКО О.В. Так, усі закінчили? Шановні колеги-законотворці, ви зобов'язані знати, що на сьогоднішній день перше призначення судді іде Указом Президента і кожне прізвище там індивідуально під конкретним номером – перше, друге, третє, п'яте. Для тих, хто "сидить у танку" і не розуміє, ще раз розказую. Якщо йде Указ, пункт перший: "Призначити Купрієнка суддею такого суду, пункт другий – призначити Кишкаря суддею цього ж суду", не кажуть через кому: "Купрієнка, Кишкаря". І це  акти індивідуальної дії.
 Пояснюю. Ви ж дослухайте до кінця. Коли Верховна Рада надає дозвіл на притягнення до відповідальності, вона голосує за це рішення. І це акт індивідуальної дії.  Якщо б не було голосування, а якимось іншим чином: Президент підписав Указ на перше призначення – за кожні наступні це вже рішення через п'ять років Верховна Рада постановою призначає. Подивіться, зайдіть на сайт Верховної Ради, там по кожному судді є окремий пункт, окреме рішення. І його можна буде і оскаржити, і ще щось зробити. 

КИШКАР П.М. Поясніть простою мовою, чим відрізняється постанова про призначення від постанови про надання згоди. От суто юридично.

КУПРІЄНКО О.В. Рішення  Верховної Ради – це рішення колегіального  органу.

КИШКАР П.М. Перше – про призначення, друге – про надання згоди. В чому різниця? І те, і те колегіальне. Ви праві. 

КУПРІЄНКО О.В. Я вам розказую, що відповідно до юридичних усіх положень, термінів і юридичної науки – це акт індивідуальної дії. І не можна зливати все докупи. Пам'ятаєте, ми кримських суддів припиняли повноваження, голосували за майже 200 осіб? І ми зробили все правильно,  хоча теж можна було списком загнати. І я переконаний, можливо, ніхто б і не скаржився, але один би знайшовся, оскаржив би – і мали б потім неприємності. 
Тому я вважаю, що не треба цього робити. Нехай воно все буде, як книжка пише. Якщо поміняти, це треба багато чого міняти, не тільки цей закон. Це Конституцію міняти треба. Підтримую рішення комітету. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Колеги, звертаю вашу увагу, що у вас не діалог, а засідання регламентного комітету. 	Я хочу підтримати колегу Кишкаря. Я вважаю, що  це правильний закон. Хочу звернути увагу, ну, перш за все, є такий вислів – "Два юристи – три думки", нічого страшного тут немає. Перш за все, ми зараз змінюємо процедуру звільнення суддів. Ми не звільнюємо одного суддю чи десять суддів. Ми змінюємо процедуру. 
Тут була репліка щодо Мосійчука. Ось хочу зазначити, ми порушили, чи там рішенням Верховного Суду, що була порушена саме процедура, прописана в законі. А ми зараз якраз цим законом і змінюємо процедуру. Так само хочу вам наголосити, що призначення суддів на довічний термін відбувається постановою Верховної Ради, де однією постановою може  бути призначено дуже багато суддів, які прописуються: перший суддя – ім'я та по батькові – суддя такого-то суду такої області. І таких суддів, у нас такі постанови були в залі Верховної Ради, і таких суддів було близько 50. Однією постановою. 
Я не розумію, чому ми не можемо як законотворці змінити процедуру -  і як ми 50 суддів призначаємо, так само 50 суддів одним голосуванням звільнити. Чи надати згоду на притягнення до кримінальної відповідальності. Не розумію. Тому я як юрист підтримую прийняття даного законопроекту. Дякую. 

КУПРІЄНКО О.В. Репліку дозвольте? 

ПИНЗЕНИК П.В. Будь ласка. Олег Васильович.

КУПРІЄНКО О.В. Звертаю увагу колеги, що призначення суддів – це є кінцева реалізація волі людини. Спочатку суддя пише заяву, що "я хочу там працювати", і тому це просто підтвердження, процесуальний момент. Зняття недоторканності, як називають це люди, а юридично це надання дозволу, це всупереч волі людини, і це акт індивідуальної дії. Тому тут не можна змішувати і проводити аналогії між призначенням і наданням дозволу на притягнення до відповідальності. От у цьому і вся різниця. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Репліка на вашу репліку. Коли декілька суддів залишаються працювати на окупованій території, яка юридично зараз визнається територією іншої держави, я маю на увазі Крим, то тим самим юридично всі ці особи підтвердили свою особисту волю залишитись і працювати в іншій державі. 

КУПРІЄНКО О.В. Коротенька фраза. Я останню фразу кажу. Всіх цих гадів треба притягнути і, як мінімум, заочно засудити. Але я за те, щоб не дати найменшої шпарини повернути чи скасувати це рішення. Оцю шпарину ми зараз можемо їм дати. Тому я категорично проти цього, щоб оцю шпарку змогли вони використати. 

ПИНЗЕНИК П.В. Можна я нагадаю трішки історію питання, звідки воно взялося?  Були подані подання прокуратури.

КУПРІЄНКО О.В. Я перепрошую. Остання фраза – і все. Радикальна партія Олега Ляшка, фракція у повному складі готова сидіти в залі Верховної Ради і день, і ніч і по кожному окремо голосувати, щоб усю нечисть вимести і зробити все так, як пише закон. Ми добровільно готові працювати у позаурочний час, як колись бюджет приймали, щоб до ранку і до ночі, але зробити все по кожному окремо, індивідуально, щоб не можна було оскаржити. Закінчив виступ.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Я вам нагадаю, що звільнення народних депутатів ми здійснювали списком і ніяких проблем із цим немає.  Правильно? Правильно. Це перше. Абсолютно вірно, так, тільки трішки про інше йшлося. Я просто мав ряд спілкувань з тим же народним депутатом Логвинським і прекрасно цю тему зсередини знаю, з чим там була проблема. Проблема була в тому, чи відпустити їх отак от - одним голосуванням, тому що ми такі ліниві і не можемо проголосувати 200 голосувань, чи спеціально для того, щоб ми, вибачте, не перетрудилися, не понажимали кнопочки і не виразили свою волю двомастами голосуваннями за те, щоб дати згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, змінити для цього закон, для того щоб по 200 суддях, чи скільки їх там, з Криму ми не перетрудилися чисто ненароком розглянути кожне окреме подання. А я нагадаю, що по закону окреме подання не тільки по кожній особі, а й по кожному виду запобіжного  заходу по судді – затримання чи арешт, і є обґрунтування кожне окреме. І комітет Князевича повинен розглядати кожне обґрунтування окремо, і доповідати кожне окремо. Так, це наша робота. 
А ми хочемо все дуже просто зробити. "Негодяи" – всі згодні, що "негодяи", звичайно, проголосували. Сидіти треба на місці і голосувати стільки, скільки потрібно – зранку до вечора. Але це найбільший ризик в українській державі, не кримські судді найбільший ризик в українській державі, які залишилися на окупованій території, вчиняють там правосуддя іменем Російської Федерації, а найбільший ризик в державі – це народний депутат, який не здатний посидіти зранку до вечора і кнопку понатискати. От це найбільша проблема виявляється. І для того, щоб її ліквідувати, потрібно зміни до закону внести, замість "суддя" – написати "суддів", щоб ми не перетрудилися ненароком, реалізуючи нашу державницьку волю. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Можна одну репліку? Я хочу зазначити, що не проблема в народних депутатах, не в нас проблема. Ви ж розумієте, що, по-перше, правоохоронні органи повинні підготувати матеріали по кожному судді. 

ПИНЗЕНИК П.В. Вибачте, Дмитре Валерійовичу, вони готові, вони їх не подають. Йдеться про спосіб голосування. 

ІЗ ЗАЛУ. Мова йде про те, чи голосувати списком, чи голосувати персонально. 

ПИНЗЕНИК П.В. В чому проблема, щоб голосувати по одному?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Та немає проблеми жодним чином. Ми спрощуємо саму процедуру для всіх таких випадків зразу.

ПИНЗЕНИК П.В. Які такі випадки? Ми живемо в нормальній теоретично державі. 

ПАПІЄВ М.М. Можна ми спочатку будемо читати закон, а потім його обговорювати? 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. На що ви натякаєте?

ПАПІЄВ М.М. Я про себе кажу. 

КУПРІЄНКО О.В. Так почитайте, у вас був час почитати.

(Іде загальна дискусія) 

ПАПІЄВ М.М. Шановні колеги! А я от буду конструктивним у цьому питанні. Дивіться, виходячи з сьогоднішньої такої напруги у Верховній Раді України, налаштування там політичної заангажованості і всього-всього іншого, цей закон винести у Верховну Раду України, думаю, що він там буде проголосований, він пройде. Навряд чи знайдуться люди з достатньою кількістю здорового глузду, щоб це не на емоціях вирішувати, а так, як воно є. Бо якщо це реально вирішити фактично цим законом, то треба було б за прецедентом заочного засудження, так, так само ввести інститут у нас заочного розгляду питання і процедури заочного розгляду, надання згоди Верховної Ради України на затримання та арешт і зняття депутатської недоторканності. Це якщо хтось хоче вирішити питання по суті. 
На сьогодні є одна група народних депутатів України, які представляють комітет, який не хоче маратися, який хоче якось конструктивно з суддівською системою вирішувати питання, щоб не входити в якісь точки неповернення. Нехай вони розглядають у себе на комітеті, це їхні повноваження. Це не наші, не регламентного комітету, слава Богу. Нехай вони покажуть ("дабы дурь каждого была видна") індивідуально кожного, ніхто не заважає їм по кожному прийняти рішення і виносити його в зал. Нехай вони порушують процедуру, яка передбачена, що особисто має 30 хвилин і має слово, і не має права жоден з нас когось позбавити його можливості пояснити свою позицію. І, Маріє Василівно, зачитайте все ж таки частину другу статті 61 Конституції України, щоб ми розуміли, про що йде мова. Нагадайте нашим колегам і мені теж у першу чергу.

ПИНЗЕНИК П.В. Та всі читали.    

ПАПІЄВ М.М. Ні, прочитайте вголос.

НЕХОЦА М.В. (Завідувач секретаріату Комітету). У Конституції написано, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

ІЗ ЗАЛУ. От і все. 

(Іде загальна дискусія) 

КИШКАР П.М. Якщо ви вказуєте прізвище, ім'я і по батькові, це що, не індивідуально? Чи кожну кримінальну справу тепер ділити, сепарувати? 

ІЗ ЗАЛУ. Це заочно.

КИШКАР П.М. Яка різниця у заочному провадженні кримінальному і в звичайному? Яка різниця? Ви що, всі справи кримінальні будете ділити?

КУПРІЄНКО О.В. Павле, коли судять групу злочинців, по кожному індивідуальному вироку розписується, за що кожного. 

КИШКАР П.М. Звичайно.

КУПРІЄНКО О.В. Так, а ви кажете…

КИШКАР П.М. Так один вирок. От почуйте себе! Один вирок на купу злочинців! А ти хочеш сепарувати, так робить, до речі, зараз військова прокуратура – класично і методично ділячи злочин.

КУПРІЄНКО О.В. Ставте на голосування і будемо виходити на рішення, бо будемо обговорювати тут до ранку. 

ІЗ ЗАЛУ. Так, давайте голосувати.

ПИНЗЕНИК П.В. Проект рішення передбачає рекомендувати Верховній Раді за результатами розгляду у першому читанні відхилити проект закону. Хто за запропонований проект рішення, прошу голосувати. Хто за? П'ятеро. Прийнято рішення. Проти? Двоє. П'ятеро – за, двоє – проти. Рішення прийнято. 
Наступне питання. проект Закону Верховної Ради України  щодо календарного плану роботи сесії Верховної Ради України, внесений народним депутатом України Ю.Македоном. 
Він пропонує нам побільше працювати в пленарному режимі, зокрема три тижні на місяць, а один тиждень виділяти, я так розумію, в перемішку, на роботу в комітетах і з виборцями. 

ІЗ ЗАЛУ. Яким чином?  

ПИНЗЕНИК П.В. Яким чином – народний депутат Ю.Македон не знає, але ідея в нього в першому читанні, напевно, така. То хто бажає підтримати народного депутата Ю.Македона?

ІЗ ЗАЛУ. Ніхто.

ПИНЗЕНИК П.В. Проект рішення запропонований можна ставити на голосування? 

ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Прошу голосувати.  Дякую. Одноголосно. 
Третє питання – проект Закону України "Про внесення змін до Закону України "про Регламент Верховної Ради України" щодо добровільного зняття депутатської недоторканності", внесений народним депутатом Ю.Левченком. Реєстраційний номер 3205. Комітет головний.
Я сподіваюсь, всі детально ознайомились? Народний депутат України, за версією автора законопроекту, має право у випадку, якщо прокуратура вносить подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, сказати добровільно, що не треба  приймати рішення про надання згоди: "Я согласен". 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я сам пойду.

ПИНЗЕНИК П.В. Проблема одна, в принципі. "Дрібна", але одна – Конституція називається. А все решта так – нічого. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. У мене є пропозиція проголосувати за рішення комітету. 

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за запропоноване рішення, прошу підтримати. Проти? Утримався? Один – утримався. 
4-5-6 питання ми вже майже успішно розглянули. 
7 питання – проект Закону України "Про податковий суверенітет України та офшорні компанії", внесений народним депутатом України Тимошенко Юлією Володимирівною та іншими народними депутатами. Тут ми не головні. І ми даємо висновок на предмет дотримання вимог Регламенту при оформленні реєстрації. Висновок у вас в матеріалах є. Слава Богу, висновок щодо підтримки чи непідтримки  у першому читанні нам не потрібно давати. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Регламент соблюден здесь?

ПИНЗЕНИК П.В. При внесенні технічно все дотримано.
Колеги, хто за запропоноване рішення, прошу підтримати. Одноголосно. Дякую. 
Восьме питання – теж ми не головні. Проект Постанови Верховної Ради України "Про встановлення парламентського контролю за впровадженням положень нового Закону України "Про державну службу", внесений народними депутатами України Ляшком і Галасюком. Ми не є головні в цьому питанні. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А що це за парламентський контроль?

ПИНЗЕНИК П.В. Цією постановою пропонується створити спільну парламентсько-урядову комісію з проведення комплексного реформування державної служби в Україні. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так це їхня пряма робота. Там є пан Ващенко,  нехай і впроваджує. 

КУПРІЄНКО О.В. Та це тільки щодо дотримання Регламенту при подачі.  

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. Головним комітетом у даному питанні є Комітет з питань державного будівництва. Ми їм професійно дуже допоможемо, якщо вкажемо на окремі нюанси. Хто за запропоноване рішення, прошу голосувати. Дякую. Одноголосно. 
І дев'яте питання ми зняли. 
Тепер по додаткових питаннях порядку денного. Народний депутат України Сотник Олена Сергіївна звернулася до нас і вона просить розглянути питання щодо її присутності на пленарних засіданнях Верховної Ради України 29 та 30 березня. Якщо коротко: зареєструвалася в електронному вигляді і не підписалася. 
Ніякі питання присутності ми не розглядаємо. За Регламентом ми розглядаємо тільки питання оплати праці, що саме по собі ніби як і тягне констатацію її присутності на пленарному засіданні. Але, менше з тим, давайте розглянемо  тоді ті питання, які можемо за Регламентом розглянути. 

ІЗ ЗАЛУ. А свідки є присутності?

ПИНЗЕНИК П.В. А є електронна реєстрація. 

ПРЕДСТАВНИК СЕКРЕТАРІАТУ КОМІТЕТУ. Є відео.

ПИНЗЕНИК П.В. І ранкова письмова навіть є.   

ІЗ ЗАЛУ. Що?

ПИНЗЕНИК П.В. Була ранкова письмова реєстрація, а ввечері не розписалася. 

ПАПІЄВ М.М. Колег треба підтримувати. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Можна? У мене є зауваження. Сьогодні порушували це питання -  щодо реєстрації  саме електронної. Ми ж бачимо, що у нас кожного ранку в залі практично 389-400 народних депутатів, а присутні максимум 250.  Щодо електронної реєстрації – абсолютно не коректно у нас ставиться питання. Єдине, яким чином у нас підтверджується саме фізична присутність, то це підпис народного депутата. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так є ж  Розпорядження від 2007 року, яке каже, що заробітна плата виплачується тільки після письмового.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я не про це. Я про те, що у нас, виявляється, дуже багато народних депутатів, у яких електронна реєстрація є, а письмова відсутня. І чи не створюємо ми зараз прецедент, за яким у нас на наступне  засідання буде просто масове звернення про те, що "у нас електронне є, а письмового немає", тому давайте… У нас є підтвердження?

ПИНЗЕНИК П.В. Є на сайті Верховної Ради відеозапис.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Тоді немає питань. 
Я хочу сказати, що у мене була практично така сама проблема, тільки у мене реєстрацій менше, ніж письмових, бо я приходив підписувався, заходив десь о п'ятій хвилині на одинадцяту – і електронної реєстрації у мене не було вже. 

(Іде загальна дискусія) 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Тому я хочу сказати, що якщо ми зараз порушили це питання, то було б добре змінити Регламент Верховної Ради, щоб так само, як і коли йде електронна реєстрація, потрібно було натискати…

КУПРІЄНКО О.В. Потрібно передати членам регламентного комітету, нехай вони змінять Регламент. 

(Сміх у залі) 

КИШКАР П.М. Насправді, друзі, і перше, і друге є архаїзмом, бо жодним чином не підтверджує фізичну присутність людини. Єдине, що може підтвердити фактично  - це відео або ж відбиток пальців. Але до заснування цих систем нам ще дуже довго чекати. Я вам поясню, чому ця електронна реєстрація не є правдивою. Тому що ви буваєте у відрядженнях, тому що ви  можете реально захворіти – тобто є безліч підстав, коли ви з поважних причин відсутні. А статистика вельмишановної Верховної Ради, в тому числі і сайту нашого, вона як бачить, так і дає, не було – значить відсутній. Хоча я був у відрядженні. Розумієте? Я був на робочому місці. Так само й підписи – це не є правдива інформація.  

ІЗ ЗАЛУ. Це треба рекомендувати врахувати. Це правильно.

КИШКАР П.М. І тут така штука, що на вході, знаєте, видати, вибачте, картки для голосування, і ти коли заходиш, мусиш проводити і ставити відбиток пальця, це набагато яскравіше.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А там же є цей План заходів, що Парубій підписав, по електронному урядуванню, треба туди пропозиції нам внести. Але на це треба купу грошей. 

ПАПІЄВ М.М. У мене є конструктивна пропозиція. Шановні колеги, все рівно ми нічого кращого, ніж в армії, не придумаємо. В армії полк поділено на батальйони, батальйон – на роти, на відділення. І коли перекличка йде, особливо вечірня, нам треба абсолютно нормально поділити Верховну Раду України на бригадирів, десятки – кожен перекличку робить, а потім раз-раз – доповідь. І фіксується у стенограмі доповідь, де голова фракції доповідає, що сьогодні присутніх в залі стільки-то.

(Сміх у залі) 

ПАПІЄВ М.М. Абсолютно нормально. Ми нічого кращого не вигадаємо.  Давайте легітимізуємо це. 

(Сміх у залі) 

ІЗ ЗАЛУ. Михайле Миколайовичу, ми розуміємо, що у вас дуже досвідчена фракція, але не нав'язуйте ваші порядки на всю Верховну Раду. 

(Іде загальна дискусія) 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Пропоную проголосувати за рішення комітету з цього питання. Підтвердити.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за запропонований проект рішення? Дякую. Одноголосно. 
По Немировському. Останнє питання додаткове. Немировський написав заяву. Він вступив до фракції ""Блок Петра Порошенка" і написав заяву про вступ до Комітету з питань запобігання і протидії корупції.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так він же з "Самопомочі".

ПИНЗЕНИК П.В. Він був обраний за списком "Самопомочі", не ввійшов до складу фракції "Самопоміч", потім був позафракційним, потім у "Волі народу", а потім у "Блоці Петра Порошенка".

ІЗ ЗАЛУ. Він по списку зайшов? А чому це "Самопоміч" його до цього часу З'їздом не виключила?

ПИНЗЕНИК П.В. Справа в тому, що його "Самопоміч" не взяла у фракцію. 

ІЗ ЗАЛУ. А він заяву писав?

ПИНЗЕНИК П.В. Вони її дуже довго розглядали. 

(Іде загальна дискусія) 

ПИНЗЕНИК П.В. І тепер з формально-правової точки зору квота "Блоку Петра Порошенка" в цьому комітеті  вичерпаною не є. Є пропозиція підтримати колегу і направити його на путь роботи по боротьбі з корупцією. 
Хто за запропонований проект рішення, прошу підтримати.  Хто за? Три. 

КУПРІЄНКО О.В. Рішення не прийнято. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я утрималась. 

ПАПІЄВ М.М. Я утримався.

КИШКАР П.М. І я утримався. Мені треба вивчити.

(Іде загальна дискусія) 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Може, запросимо його на наступне засідання? 

(Іде загальна дискусія) 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Отже, пропозиція, так як не було прийняте рішення по народному депутату Немировському, є пропозиція проголосувати за перенос цього питання. І запросити на наступне засідання регламентного комітету народного депутата Немировського, послухати його, чому саме в цей комітет він хоче піти працювати. Можливо, він нас переконає і ми проголосуємо. 

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги члени регламентного комітету! Скажіть, будь ласка, яка норма Регламенту, стаття, яка норма закону дозволяє   цю пропозицію не тільки проголосувати, а навіть вносити? Вона суперечить.

ПИНЗЕНИК П.В. Я вам скажу. Ми повинні прийняти рішення по заяві народного депутата. 

КУПРІЄНКО О.В. Ми не прийняли рішення – нехай пише наступну заяву, ми її розглянемо. Що ж, книжка так пише. Перша заява не пройшла. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Розуміючи, що такої норми немає, це була просто пропозиція доброї волі регламентного комітету.  

(Іде загальна дискусія) 

ПАПІЄВ М.М. Так, голосування відбулося. Все.
Можна "Різне"? Я все ж таки хотів би, щоб ми в регламентному комітеті були послідовними.  Ми домовлялися, що ми якось особливо уважно ставимося до ініціатив членів регламентного комітету. Правильно?  Сьогодні ж була абсолютно нормальна ініціатива: наголосити на тому, що  стаття 107 Регламенту є чинною і її треба дотримуватися. 
От дивіться, що відбулося вчора?  Я нарахував п'ять прямих порушень норм Регламенту. Перше, що поставлено до порядку денного законопроект, якого не було в електронній базі даних. Друге питання.

ІЗ ЗАЛУ. Був. Комітет не пройшов. 

ПАПІЄВ М.М. Ну послухайте мене уважно. Шановні колеги! Дурити ж нас не треба.

(Шум у залі) 

 ПАПІЄВ М.М. Коли мені вчора почулося, що там Головуючий почав розказувати, що подали законопроект на заміну раніше поданого – немає такої процедури у нас в Регламенті. У нас стаття 104 передбачає відкликання законопроекту, який не внесено до порядку денного. Коли цей законопроект за номером 4469 від 19 квітня був відкликаний, він втратив цей номер. Не міг він появитися! Відкликаний  законопроект – все, каюк, капець! А далі вже має бути зареєстрований 10.05 новий законопроект, який не може містити вже цього номера. Тому не можна на розгляд ставити питання законопроекту, яке абсолютно інше, і рішення Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності стосувалося іншого закону. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Це Теплюку треба розказати.

ПАПІЄВ М.М. Це раз. Тобто немає у нас процедури заміни. Як можна голосувати в залі? І Головуючий почав розказувати: "Я вам клянусь, що цей законопроект, він такий же самий, як той". 
Крім того, четверте порушення. Договорився Головуючий: "Шановні, а от я хочу поставити ad hoc, а ad hoc – це 50 стаття, щоб ми могли проголосувати відразу в цілому цей законопроект". Ну він хоча б читав статтю 50 – ad hoc? Там можна тільки не більш як на половину скоротити термін – і все. Товариші! І ми – регламентний комітет зараз, бачачи оце неподобство, яке вчора було, більше того, коли ставиться на голосування цей законопроект, продавлюється, ну не пройшов цей законопроект, повернення не пройшло - після цього видали з себе, що відповідно до статті 107 законопроект вважати відхиленим. Все! Все, що вимагалося від нього. Бо в Регламенті написано, і це обов'язок головуючого – внести до протоколу рішення про відхилення. 
Якщо вчора оцих п'ять порушень зухвалих Регламенту було, процедури – було, чому по інших порушують кримінальні справи  і люди ходять за порушення процедури розгляду і прийняття рішення, а тут все отак от проходить?

(Іде загальна дискусія) 

ПАПІЄВ М.М. Тому у мене все ж таки прохання: якщо б було одне якесь порушення при прийнятті рішення – немає питань. Але коли п'ять порушень прямих і зухвалих – давайте все ж таки нагадаємо про Регламент і ми, як члени регламентного комітету, що Регламент є, це закон, його треба дотримуватись. 

КУПРІЄНКО О.В. Я відповідного листа вам роздав і зареєстрував в Апараті і направив особисто від себе Голові Верховної Ради, раз регламентний комітет не хоче його підтримати. Було б дуже добре, щоб це пішло. Це просто лист, в якому ми кажемо: зверніть увагу, ви не знаєте Регламенту, почитайте. 

ПАПІЄВ М.М. Зараз теж "утремося". Як себе поставиш, так до тебе і будуть ставитися.

КУПРІЄНКО О.В. До речі, на продовження доповіді колеги Папієва. Сьогодні зранку я написав від імені Олега Валерійовича, від лідера фракції, лист був зареєстрований і переданий Голові Верховної Ради з вимогою внести до протоколу саме оті слова, що законопроект відхилений. І другим пунктом – повідомити про це на пленарному засіданні. Якраз коли задавали питання, він це вже повідомив. Я не знаю, я свічку не тримав, з яких підстав – чи-то через виступ Папієва, чи через лист Ляшка він це зробив, але це зроблено і до протоколу внесено. 

ПАПІЄВ М.М. Тут же що в стенограмі? В стенограмі хто звернувся  до нього? Ваш лист можете сховати, його в стенограмі немає. У стенограмі хто звернувся? Папієв. Відповів він кому? Папієву. 

КУПРІЄНКО О.В. Мене не цікавить, хто це зробив, мене цікавить результат. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Я хочу звернути увагу наших колег, що на попередньому засіданні регламентного комітету ми розглядали питання щодо журналу "Віче". І на це засідання я особисто запрошував керівника  Юридичного відділу, який повинен був нам усім пояснити, чому не було розроблено порядок реорганізації "Віче" – одне, друге, третє.
 Хочу зазначити і підтримати колегу Папієва, що як поставиш себе, так до тебе і будуть ставитися. На теперішній час як Апарат Верховної Ради плював на рішення регламентного комітету, так і плює далі. Тому, друзі і колеги, давайте або ми витерлись і пішли далі, або ми щось давайте вже робити з Апаратом Верховної Ради. Дякую. 

КУПРІЄНКО О.В. З Головою Верховної Ради ми нічого не робимо, як він порушує Регламент, а тут Апарат, технічних працівників, давайте будемо звинувачувати, бо вони нижче нас по статусу. 

ПАПІЄВ М.М. Олеже Васильовичу, тому треба групі людей… Шановні колеги! Ми рік просилися до Голови Верховної Ради України. Я не можу собі уявити при тому злочинному режимі, щоб депутат не міг, цілий комітет не міг поспілкуватися з Головою Верховної Ради України. Так і завершилося. Зараз, якщо ми отак і будемо себе поводити – "одобрямс", буде аналогічно. Аналогічно. 

КИШКАР П.М. Є постанова, яка, до речі, підтримана нашим комітетом, яка якраз стосується вельмишановного журналу, і просто треба наполягти.

ПИНЗЕНИК П.В. Сьогодні підходив до мене Микола Шевчук, заступник Керівника Апарату, який відповідає за ЗМІ. І він буде підходити до Парубія, щоб швидше внести цю постанову.   

КИШКАР П.М. 4009. 

(Іде загальна дискусія) 

КИШКАР П.М. На Погоджувальній раді нагадайте йому.

ПИНЗЕНИК П.В. Розумієте, яка ситуація виходить? Ми своє рішення приймаємо, а потім ще треба побігати, щоб, як кажуть, "фотографію віддати".  
Виходить так: давайте ми послухаємо Апарат, ми розробимо проект постанови, ми її протягнемо, ми напишемо листа до Парубія, а потім ще побігаємо, щоб воно ще кудись там попало. 
 Ні, зробимо. Добре, я скажу.