СТЕНОГРАМА
засідання Комітету з питань Регламенту
та організації роботи Верховної Ради України 

29 травня 2015 року

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги народні депутати! Ми продовжуємо  наше засідання, на якому розглядається питання про подання Генерального прокурора України до Верховної Ради України щодо надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата Клюєва Сергія Петровича.
Нагадаю передісторію питання. Вчора ми почали розгляд цього питання, проводили розгляд у відкритому режимі, заслухали клопотання Генерального прокурора України, процесуального прокурора по справі, задавали питання, слухали пояснення Клюєва Сергія Петровича, запрошених, а також ми заслухали клопотання адвокатів, експертів на прохання Сергія Петровича Клюєва і перейшли в закритий режим засідання, в ході якого дослідили докази, які були надані Генеральною прокуратурою і якими обґрунтовувалося подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності. 
Зараз ми продовжуємо засідання і переходимо до його наступної стадії, до обговорення. Я прошу висловитися в обговоренні народних депутатів України, а потім пропоную надати слово ініціатору подання. У нас на засіданні Комітету присутній виконуючий обов'язки Генерального прокурора України Гузир Володимир Павлович. І  потім надати слово Клюєву Сергію Петровичу, після чого перейти до прийняття рішення. 
Немає застережень щодо такого порядку розгляду питання? Якщо немає, прошу народних депутатів висловлюватися по суті того, що ми почули і побачили в ході попереднього розгляду. 
Хто хоче взяти слово?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Павле Васильовичу, а може відразу дати можливість виступити представникам Генеральної прокуратури?

ПИНЗЕНИК П.В. Можливий і такий порядок: надати слово за результатами обговорення Генеральній прокуратурі, а потім надати слово Сергію Петровичу Клюєву, а потім народним депутатам і перейти до прийняття рішення. Підтримується такий порядок?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Тоді так і будемо рухатися. Прошу вас, Володимире Павловичу, до слова. 

ГУЗИР В.П. Дякую. Шановний Голово! Шановні народні депутати! Я підтверджую наслідок чотириденної роботи і такого прискіпливого ставлення народних депутатів до позиції Генеральної прокуратури. Вдячний вам за той час, який ви приділили такому важливому питанню, і підтверджую те, що було сказано Генеральним прокурором учора, коли він у відповідності до Конституції і до закону повідомив шановних народних депутатів, що, діючи у межах Конституції України і законів України, він 12 травня поточного року звернувся з поданням до Верховної Ради щодо позбавлення депутатської недоторканності, а іншими словами, процесуальною мовою кримінального закону – отримання згоди від Верховної Ради на притягнення Сергія Петровича Клюєва як народного депутата до кримінальної відповідальності. 
З вашого дозволу, раз у нас відбулася закрита частина, я повідомляю, так як ми й домовилися, що, по можливості, були надані всі докази, якими обґрунтовується подання. Я залишаюся на тій позиції, що компетенція Комітету  з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради, вона зводиться до  процедурних, я ще раз підкреслюю і наголошую на цьому, що сказав Генеральний прокурор, я ще раз підкреслюю, на процедурних питаннях, які зводяться до такого: законність дій Генерального прокурора і процесуальних осіб, які задіяні у веденні досудового слідства, допустимість тих меж розголошення, а далі це вже компетенція Комітету Верховної Ради, який надає оцінку. 
Я стверджував і стверджую знову, що прокурор процесуальний діяв у рамках законності і закону. Чому? Тому, що всі докази, якими обґрунтовується подання, вони були здобуті саме процесуальним шляхом в рамках ведення досудового слідства. Шановним народним депутатам була надана можливість побачити докази і я вам за це вдячний, а те, що стосується змісту - протоколів допиту конкретних осіб, інших доказів, якими є документи, постанови Кабінету Міністрів – я сподіваюсь, ви мали можливість переконатися, що вони складають 3 томи і це, будемо говорити,  лише те, чим обґрунтовується клопотання. 
Тепер по суті питання, яке сьогодні розглядається, виходячи з поточного моменту сьогоднішнього дня. Я наголошую на тому, що  Президент України, народні депутати України часто дорікають Генеральній прокуратурі в тому, що не ведеться належним чином боротьба з корупцією. В поданні Генерального прокурора України, яке на сьогоднішній день розглядалося і, сподіваюсь, буде завершено у відповідності до закону його розгляд, мова йде про те, що Генеральна прокуратура переконана у наявності достатніх підстав у діях народного депутата Клюєва саме корупційного кримінального правопорушення, яке кваліфікується, на думку Генеральної прокуратури, по статті 191, частині четвертій Кримінального кодексу України. Мова йде про розкрадання.
Підтверджую, знову таки, що предметом цього кримінального правопорушення є 200 мільйонів гривень, які в порушення діючого законодавства, бюджетного законодавства у свій час, в період, коли Уряд очолював Микола Янович Азаров, а першим віце-прем'єром був брат Сергія Петровича, із захищених статей, підкреслюю, бюджету України, а такими є виплати на соціальну допомогу дітям, сиротам, людям, які потребують цих грошей, то саме ці 200 мільйонів гривень, вони були використані, підкреслюю, з державного бюджету як спосіб погашення відсотків по кредиту, який був виділений для підприємницької діяльності і в тому числі структур, я сподіваюсь, вас переконав, шановні народні депутати, якими управляли брати Клюєви. 
Таким чином, я просив би підтримати подання Генерального прокурора, проголосувати за нього і у відповідності до Закону "Про Регламент Верховної Ради" дати йому напрямок до Верховної Ради, у "великий" зал,  і нехай зал визначиться з приводу достатності підстав для прийняття рішення про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності Сергія Петровича Клюєва як народного депутата. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Володимире Павловичу. Слово надається Клюєву Сергію Петровичу, народному депутату України. 

КЛЮЄВ С.П. Уважаемые члены комитета! Уважаемые присутствующие! Сегодня вам предстоит определить достаточность, законность и обоснованность представления, определить обоснованность доказательств, указанных в представлении Генерального прокурора.
 По-прежнему я считаю, что представление Генерального прокурора является немотивированным, необоснованным и не содержит тех доказательств, которые подтверждают совершение мной каких бы то ни было уголовных правонарушений.
 Мне известны все эти показания, потому что копии протоколов допросов этих свидетелей, на которые ссылается Генпрокуратура, а также остальные материалы уголовного делопроизводства, постоянно направлялись Генеральной прокуратурой Украины для всеобщего изучения официальными органами ЕС и правоохранительными органами Австрии, откуда, в соответствии с европейским законодательством,  мои австрийские адвокаты получили копии всех этих документов. 
Обращаю ваше внимание, что ни один протокол, кроме протокола допроса учредителей и руководства ТОО "Силикон", по которым ведется уголовное дело с 2013 года, не дали против меня (либо против моего  брата) никаких показаний, которые говорят о каких бы то ни было правонарушениях. Наоборот, они подтверждают, что все делалось законно. 
Еще раз обращаю внимание членов комитета, что ни один из указанных Генеральным прокурором нормативных актов государственных органов, решений или договоров не обжалованы в судебном порядке как недействительные. То есть, все эти акты и документы, законы действительны и подлежат обязательному исполнению даже сейчас. 
Как можно делать вывод о моей причастности к указанным правонарушениям, ссылаясь в обосновании этого на действующие законы, нормативные акты и договоры, к принятию и заключению которых я не имел никакого отношения? Как можно утверждать о моей причастности к преступлениям, заявляя при этом, что они были совершены "в неустановленном месте и неустановленным способом"?
 Генеральным прокурором не приведено никаких доказательств, которые свидетельствовали бы, что в моих действиях есть объективный и субъективный состав преступления. Напротив, мною членам Комитета было подано большое количество доказательств, свидетельствующих о моей непричастности к указанным в представлении криминальным правонарушениям. В частности, мною были переданы в Комитет материалы проверок, касающихся предмета представления, проведенных по поручению следователя Государственной фискальной службой, Государственной финансовой инспекцией, Фондом государственного имущества. Никаких нарушений действующего законодательства Украины не установлено. 
И еще раз обращаю ваше внимание, что все эти проверки были проведены в течение 2014 года. Прошу, уважаемые коллеги, учесть это при принятии решения. Кроме того, вы как члены Регламентного комитета согласно статье 220 Регламента должны дать оценку законности получения доказательств. Приведу только один пример, касающийся меня. На протяжении расследования я неоднократно допрашивался в качестве свидетеля. Однако статья 87 УПК Украины не допускает получения показаний от свидетеля, который в последующем будет признан подозреваемым или обвиняемым в данном уголовном производстве. Данный факт свидетельствует о грубом нарушении моего права на защиту, так как права и обязанности свидетеля и подозреваемого в уголовном деле абсолютно разные. 
При этом членам комитета не было предоставлено ни одного протокола моего допроса, где я довожу свою позицию, отличную от тех вышеуказанных пяти свидетелей, имеется в виду ТОО "Силикон", учредителей и руководство, на показаниях которых Генеральный прокурор  в своем представлении делает вывод о наличии в моих действиях состава уголовного правонарушения. 
Учитывая это и все ранее сказанное, считаю, что  представление Генерального прокурора Украины в Верховную Раду о предоставлении согласия на привлечение меня к уголовной ответственности подлежит возврату Генеральному прокурору Украины в связи с отсутствием достаточных доказательств относительно обоснований представления в соответствии с частями 3-4 статьи 218, частью 4 статьи 220 Закона Украины о Регламенте Верховной Рады. 
Еще раз хотел бы поблагодарить членов Комитета за работу, и я очень рассчитываю на объективное решение. Спасибо.

ПИНЗЕНИК В.М. Дякую, Сергію Петровичу. Прошу висловлюватися в обговоренні народних депутатів - членів Комітету. Хто почне?

БОНДАР В.В. Традиційно.

ПИНЗЕНИК П.В. Традиційно  - Віктор Васильович.

БОНДАР В.В. Давайте я почну. Шановні учасники засідання! Шановні колеги! Шановні запрошені! Представники засобів масової інформації! Сьогодні члени Комітету повністю, цілий день, зранку до сьогоднішньої години і вчорашній день присвятили розгляду питання щодо подання Генерального прокурора про  надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народних депутатів України Клюєва Сергія Петровича і Мельничука Сергія Петровича. 
Що стосується першого питання по Клюєву Сергію Петровичу. Члени Комітету дуже уважно заслухали всі матеріали, які нам надали. У нас було 82 питання станом на вчорашній день. Ми намагалися отримати максимально об'єктивну інформацію по справі, починаючи від початку ініціативи по цій справі, хто її ініціював, як вона розслідувалась і хто є потерпіла сторона, і закінчуючи фактами сьогоднішнього розгляду.
На жаль, після всього, що ми послухали відкрито у закритому режимі, ми маємо багато питань щодо і матеріалів справи, і законності отримання доказів, і повноти наданих доказів і так далі. Перше, з чого я хотів би почати, на наше запитання, хто є постраждала сторона, потерпіла, і чи були заяви до Генеральної прокуратури від цих людей, там Коган, Єдін і так далі, ми отримали інформацію, що ніяких заяв не було, а справа порушена самою Генеральною прокуратурою в порядку виділення з іншої якоїсь справи, бо вони побачили, що чиїсь права порушені. А далі виходить, що ті люди, на користь яких ця справа розвивається, їхніх заяв про саму участь і про те, що вони постраждали, ми поки не мали. Далі є тільки протоколи допитів. 
Далі. Другий момент, який виник під час розгляду, який викликає непорозуміння, сама роль, участь Клюєва Сергія Петровича і Клюєва Андрія Петровича у цій справі. Ми практично всі задавали питання, чи є документи, під якими стоять підписи цих двох людей – Клюєва Сергія Петровича і Клюєва Андрія Петровича – в матеріалах справи, які стосуються цих підприємств, які стосуються набуття акцій, які стосуються порядку набуття і так далі. На жаль, чи на щастя для людей, по яких подане подання, таких документів немає, ніхто не підписував ніяких договорів, ніяких протоколів про придбання цих акцій і про порядок їх придбання. В матеріалах фігурує тільки зять Сергія Петровича Клюєва, який на той момент навіть зятем не був. Це матеріали, які стосуються того, що було 6 чи 7 років тому, до початку всіх подій. 
Далі ми вивчали уважно, що відбувалося з цими питаннями протягом усього періоду часу. Ніяких позовів цивільних, господарських і так далі, які б ставили під сумнів порядок розподілу акцій і так далі, за цей період не було, більше того, на цей момент також не існує, тобто акціонери, які зафіксувалися там 7 років тому, вони так на сьогоднішній день і є акціонерами, і претензій не мали один до одного. Тобто на сьогоднішній день ми бачимо з матеріалів, що тільки  прокуратура порушила це питання. 
Що стосується відносин з банком. Так само ми вивчали дуже уважно. І було запитання головне до прокуратури в матеріалах слідства, чи є претензія з боку державних банків, чи є господарські суди, чи є претензія щодо коштів. Немає на сьогоднішній день таких претензій, таких матеріалів. В матеріалах справи принаймні цих документів не існує. І ми не мали можливість побачити ці претензії, в тому числі по сумі 200 мільйонів, яка тут не заявлена сьогодні претензія, але іде тільки розгляд. 
Що стосується державного агентства по інвестиціях, яке видавало кошти. Це було ще одне питання, яке досліджував наш Комітет. По Держагентству ми запитували, чи є протоколи і чи є документи допиту всіх членів цієї агенції, чи є в них матеріали, які би підтверджували, що на людей був тиск і вони під тиском приймали рішення і так далі. Чи є вони свідками, що вони приймали це рішення під якимось там впливом? Немає в матеріалах зараз цих документів. Там є фраза, яка багатьох здивувала, що "в невстановленому місці, в невстановлений спосіб" був вплив на цих осіб. Ну, ми запитали, скільки членів агентства було і невже всі не пам`ятають місце, де вони попали під вплив, під якими обставинами. Тобто немає зараз цих матеріалів. Ми говоримо про об`єктивну сторону того, що ми бачимо.
Що стосується того, чи оскаржувала держава після всіх перевірок, які в минулий рік провів Фонд держмайна, Податкова інспекція і так далі, рішення цього агентства інвестиційного, чи є претензії по використанню коштів. На сьогоднішній день ми теж не побачили в матеріалах відповіді. Немає ніяких оскаржень, немає ніяких рішень, які б говорили, що ці документи були незаконно оформлені, рішення Кабінету Міністрів, рішення інвестиційного агентства були незаконні. 
Тобто коли ми почали вивчали всі матеріали – ті, які ми можемо отримати офіційно і під час закритого засідання, у нас залишилися питання щодо недостатності доказів, щодо недостатньої обґрунтованості подання, щодо того, що ми не маємо можливості вивчити і прийняти рішення, бо фактично людина, про яку сьогодні іде мова в поданні, плюс Сергій Петрович не був фактичним учасником цих відносин, він не підписував жодного документа, він не брав участі в цьому акціонуванні, він не брав участі в засіданнях Уряду, агентства інвестиційного і так далі. Тобто по суті ми вимушені констатувати, що матеріали не повні, не закінчені, недостатні докази, і ми не можемо прийняти рішення щодо того, щоб зняти недоторканність в частині, яка стосується Клюєва Сергія Петровича.
 Тому я запропонував і більшість інших депутатів пропонували виписати це в резолютивну частину рішення Комітету. Я думаю, що зараз ми її обговоримо всі разом, і вона буде озвучена, виходячи з тих матеріалів і з тої аргументації, яку я тільки що озвучив. Можливо, щось забув, я думаю, колеги поправлять. Дякую.  

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Хто ще з народних депутатів – членів Комітету бажає висловитися? Світлана Михайлівна Войцеховська, прошу до слова. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Шановні народні депутати і учасники нашого засідання! Я хочу ще раз підтвердити свою особисту позицію, яку висловлювала на вчорашньому засіданні. Чи достатньо ми вивчили матеріали, які були надані Регламентному комітету? Я вважаю, що так. Починаючи з 12 травня, Регламентний комітет, всі члени Комітету працювали над матеріалами, які були надані Генеральною прокуратурою, а також відповіді на питання, які були поставлені теж членами Комітету. 
Чи пройшли ми всю процедуру, яка прописана Регламентом Верховної Ради України? Так, ми цю процедуру пройшли. Ми вислухали обидві сторони, ми заслухали у відкритому і закритому засіданні Генеральну прокуратуру, ми отримали відповіді від Клюєва Сергія Петровича. Чи отримали ми відповіді на всі питання? Так, не на всі питання ми отримали відповіді. Але в закритому засіданні були надані додаткові матеріали Генеральною прокуратурою, які дають мені підстави вважати, що матеріали справи і відповідні докази отримають належне обґрунтування безпосередньо з Генеральної прокуратури, безпосередньо в суді і буде розглянуто безпосередньо в судовій залі. 
Тому я вважаю, що необхідно підтримати подання Генерального прокурора. Передати висновок Голові Верховної Ради і виносити це питання в зал Верховної Ради. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Світлано Михайлівно. 
Хто ще бажає висловитися, шановні народні депутати? Володимир Юрійович. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Шановні колеги!  Я звертаюсь, знову ж таки, до Регламенту, де чітко прописано, що власне входить у функції і завдання Комітету при вивченні в даному випадку подання Генерального прокурора. Тобто ми мали б, в принципі, визначити достатність, законність, обґрунтованість подання і розглянути законність одержаних доказів. Так от, якщо іти по цих складових – стосовно законності – безперечно, прокурор мав право і він подав на підставі тих матеріалів і слідчих дій, які вже були проведені. І це виглядає абсолютно законно. 
Стосовно обґрунтованості подання. Безперечно, якщо уважно подивитися по самому змісту, я думаю, що, при всій повазі до Генерального прокурора, його підлеглі зробили йому не дуже, скажемо так, гарну річ, тому що саме подання по багатьох позиціях виглядає надзвичайно слабким. Я вже не говорю про фрази, скажімо так, "в невизначений час", "в невстановлений спосіб", "при невизначених обставинах". Ну, скажемо, у мене як у юриста якось зразу виникає дуже багато питань. Тому ще раз кажу, по певних позиціях обґрунтованість я побачив, але по багатьох, скажімо, достатньо важко прослідкувати причетність саме Сергія Клюєва до тих зловживань і так далі, які викладені в поданні, особливо те, що стосується другої частини, де мова йде про кредити, стосунки з банківською сферою і таке інше. 
Стосовно достатності. Теж хочу зауважити, що ніяк не можна вважати достатність подання повною і такою, що не викликає заперечень. Ще раз кажу, це стосується як в цілому комплексу всіх звинувачень на адресу Сергія Клюєва, так і окремих епізодів подання. 
Ну і якщо говорити про законність одержаних доказів. Дійсно, із більш ніж 80 питань, які ми поставили перед Генеральною прокуратурою, на жаль, ми отримали відповідь тільки на певну частину. Я розумію, що є тайна слідства, продовжується, так би мовити, процес, сьогодні в режимі закритого засідання певні докази, які ми хотіли побачити, нам представили і пропонували навіть ще більше ознайомитись із частиною, але ще раз кажу, це питання теж, як би, викладене не в повній мірі. Тому ось ці мої зауваження я обов`язково буду просити, щоб були враховані при прийнятті рішення Комітету. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Володимире Юрійовичу. Хто наступний бажає висловитись? 

ЄФРЕМОВА І.О. Ремарку можна? 

ПИНЗЕНИК П.В. Ірина Олексіївна Єфремова. 

ЄФРЕМОВА І.О. Шановні колеги, шановні присутні! Я би хотіла всім нам нагадати, що ми не судді, не прокурори і не адвокати сьогодні, ми члени Комітету регламентного. Тому згідно статті 220-ї ми повинні з вами прийняти рішення про обґрунтованість наданих нам матеріалів. Як вказали вже колеги, ці матеріали ми дослідили. Я вважаю, що по деяких позиціях вони недостатні, але цього достатньо для того, щоб надати наш висновок Голові Верховної Ради з подальшим винесенням до залу Верховної Ради. Дякую.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Ірино Олексіївно. 
Наступний хто бажає? Дмитро Валерійович Лубінець – секретар Комітету. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Уважаемые коллеги, представители Генеральной прокуратуры, представители народного депутата Клюева и сам депутат Клюев! Ну, все мы видим, насколько серьезный резонанс вызвало первое дело, и по словам представителя Генеральной прокуратуры, отнюдь не последнее. Я хочу сказать, что при рассмотрении данного дела все члены Регламентного комитета вели себя, прежде всего, не как политики, а как профессионалы, все знали те права и обязанности, которые у нас есть, и мы максимально хотели разобраться в этом деле, при этом, не переходя за рамки Регламента Верховной Рады. 
Я хочу сказать, что на вчерашний день у меня абсолютно не было четкой картины по тому представлению, которое подала Генеральная прокуратура. И я вчера сделал предложение, которое в самом начале озвучил Генеральный прокурор, провести заседание в закрытом режиме, и шесть коллег поддержали это решение, и сегодня мы его провели. Сказать о том, что и сегодня я получил ответы на все вопросы, которые меня интересовали, нет. Я скажу, что, к сожалению, на большинство вопросов я своих ответов не получил.   
При этом, что Регламент требует от нас как от членов Регламентного комитета? Разобраться в некоторых вопросах. Я считаю, что при той работе, которую мы проделали, на мой взгляд, вывод мы можем сделать, потому что достаточных  доказательств, собранных на поддержку позиции Генеральной прокуратуры, к сожалению, нет. 
Поэтому моя позиция: то представление Генерального прокурора требует существенной доработки, и мы должны вернуть со своими выводами Комитета Голове Верховной Рады, и пусть он уже решает, ссылаться ему на часть 4-ю статьи 220-й и отправить Генеральному прокурору, это его право, или пустить это в зал. Это тоже его право. Спасибо. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Дмитре Валерійовичу.       
Ще хто з народних депутатів? Всі бажаючі висловились?
Купрієнко Олег Васильович. 

КУПРІЄНКО О.В. Шановні колеги, шановні представники Генеральної прокуратури, журналісти та присутні! Звертаю увагу шановного зібрання на те, що функції Регламентного комітету виписані чітко в Законі про Регламент, і вони чітко зазначають, що Регламентний комітет затверджує висновок про достатність, законність, обґрунтованість подання та законність одержання доказів. На цьому крапка. Комітет не встановлює винуватість. Комітет не дає рекомендації щодо того, що робити далі. Комітет затверджує висновок з тих підстав і з тих обставин, які я назвав. 
Ми дуже уважно вивчили, наскільки це було можливо за ці два дні неперервної роботи і до цього, обставини справи, обставини подання. І я думаю, що у кожного члена Комітету склалася своя думка, і вона, в принципі,  майже спільна, про те, що є законне подання. Наскільки воно обґрунтоване чи необґрунтоване, мої колеги вже сказали. І відповідний висновок Комітету, я маю таку надію, сьогодні буде затверджений і переданий, відповідно процедури, Голові Верховної Ради. Далі він визначає, що робити. 
Таким чином Регламентний комітет свою функцію, визначену законом, в термін має виконати і, мабуть, все-таки виконає. Далі життя покаже, як воно буде іти далі, хто там винний, хто не винний, це суд має встановити в кінцевому рахунку. Ми свою функцію виконали. Іще раз підкреслюю, відповідний висновок ми сьогодні маємо затвердити. Дякую.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Олег Васильович. 
Хто ще бажає висловитися в обговоренні? Дмитро Васильович Шлемко. 

ШЛЕМКО Д.В. Шановні учасники засідання, не вдаючись у дискусію, бо практично всі позиції сьогодні вже висловлені, кожен член Регламентного комітету має прийняти рішення, і я думаю, що кожен виходив з одного принципу: це принцип справедливості. Якщо виходити із цього принципу, то, задаючи собі питання, я даю відповідь на окремі з них. Чи сповна в тому поданні, яке зроблено Генеральною прокуратурою України, є обґрунтування? І після сьогоднішніх розмов і доказової бази, у мене, наприклад, особисто є певні, відповідно, сумніви. Чи були зловживання у діях народного депутата Клюєва? Можливо, так. Але для цього я повинен був отримати достатньо обґрунтовану базу для того, щоб таке рішення відповідно прийняти. 
Тому погоджуюся із колегами по Комітету, що треба розділити на складові: по законності все правильно, так; щодо обґрунтованості, то на сьогодні ми, напевно, не готові дати однозначної відповіді. Тому є два варіанти. Варіант перший: направити Голові Верховної Ради, який має вирішити наступну долю нашого з вами висновку. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Можемо підводити риску під обговоренням? 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Можемо підводити. 

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги, нами з вами було спільно напрацьовано проект рішення, який враховує озвучені думки народних депутатів, членів Комітету, максимально їх враховує і, я сподіваюся, може бути підтриманий і є таким, що відповідає вимогам Регламенту. Отже, проект рішення полягає в наступному. 
Розглянувши на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана Володимира Борисовича від 13 травня 2015 року подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України Клюєва Сергія Петровича", підтримане та внесене до Верховної Ради України Генеральним прокурором України Шокіним Віктором Миколайовичем  від 12 травня 2015 року № 13/1-27 вихідний, відповідь від 26 травня цього року №01/1-29-15 Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича на звернення Комітету, пояснення від 19.05.15 та клопотання народного депутата України Клюєва Сергія Петровича відповідно до статей 218-220 Регламенту Верховної Ради України, Комітет вирішив:
Перше. Ухвалити висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України Клюєва Сергія Петровича", підтриманого та внесеного до Верховної Ради України Генеральним прокурором України Шокіним Віктором Миколайовичем 12 травня 2015 року за номером 13/1-27, в якому, зокрема, Комітет вважає, що законність внесення подання полягає в його відповідності вимогам закону, зокрема статті 218 Регламенту Верховної Ради України, 482-й Кримінального процесуального кодексу України. 
Наступне. Подання є недостатньо обґрунтованим, надані докази не можна вважати повністю достатніми.
Наступне. Не можна дійти висновку щодо законності одержання доказів, зазначених у поданні, оскільки Генеральним прокурором України не було надано, на звернення Комітету, відповідних матеріалів, які б це підтверджували.
Другий пункт. Відповідно до частини четвертої статті 220 Регламенту Верховної Ради України висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України Клюєва Сергія Петровича", підтриманого та внесеного до Верховної Ради України Генеральним прокурором України Шокіним В.М. від 12 травня 2015 року, надіслати Голові Верховної Ради України.
Третє. Долучити до рішення Комітету окрему думку народних депутатів України – членів Комітету Войцеховської Світлани Михайлівни та Єфремової Ірини Олексіївни, яка була озвучена, яка полягає в рекомендації Голові Верховної Ради України внести зазначене подання на розгляд Верховної Ради України.
Колеги, я вірно окреслив той проект, який був предметом обговорення? 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так, абсолютно.

ПИНЗЕНИК П.В. Я можу ставити його на голосування в цілому? 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так, безперечно. 

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за підтримку проекту рішення, прошу голосувати. Проти? Утримався? Рішення прийнято одноголосно. 
Колеги, на цьому я пропоную зробити перерву в нашому засіданні на 10 хвилин, після чого розпочати розгляд питання, вірніше, продовжити розгляд питання "Про подання Генерального прокурора про дачу згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата Мельничука". Дякую.  

ПІСЛЯ ПЕРЕРВИ

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги! Продовжуємо засідання. Переходимо до розгляду питання про подання Генерального прокурора про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, тимчасове затримання та арешт народного депутата Мельничука Сергія Петровича. 
На нашому засіданні присутній виконуючий обов'язки Генерального прокурора Гузир Володимир Павлович, присутній народний депутат Мельничук Сергій Петрович, його представник, захисник, присутні народні депутати України. 
І за затвердженим нами порядком ми починаємо заслуховування інформації виконуючого обов'язки Генерального прокурора щодо суті подання про дачу згоди на притягнення до кримінальної відповідальності.
Володимире Павловичу, я прошу вас до слова. 

ГУЗИР В.П. Дякую щиро. Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Я продовжу вже відкриту частину, так як воно належить по закону і по процедурі, із доповіді. І хотів би нагадати, бо це ще не звучало для широкого загалу, що 12 травня поточного року Генеральний прокурор України у відповідності зі своїми повноваженнями, тому що законом передбачено, що лише Генеральний прокурор має право вносити до Верховної Ради подання про притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата, він, використовуючи ці свої повноваження, а також докази, які здобуті у ході розслідування кримінального провадження, звернувся до Верховної Ради України із поданням про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України Мельничука Сергія Петровича, а також його затримання та арешт. Цим, власне, і обумовлена моя присутність на сьогоднішньому засіданні. 
Закон передбачає, а Регламент Верховної Ради це закон, що повноважною у засіданні є і особа,  яка виконує обов'язки Генерального прокурора. Саме такий статус у мене є з учорашнього дня, і він буде зберігатися до 4 червня поточного року,  до тих пір, поки Генеральний прокурор не буде виконувати безпосередньо свої обов'язки, він за службовою необхідністю на робочому місці відсутній. 
Отже, в поданні Генеральний прокурор стверджує про те, що Мельничук Сергій Петрович упродовж травня – вересня 2014 року організував озброєну банду з метою нападів на підприємства, установи, організації та окремих осіб і вчинення інших злочинів,  спрямованих на збройне відкрите заволодіння чужим майном, брав участь у вказаній банді та організовував вчинені нею напади. Тобто в його діях слідство вбачає повний склад кримінального караного правопорушення, передбаченого статтею 257 Кримінального кодексу України. 
Ці діяння, про які ведеться мова в поданні Генерального прокурора, були вчинені в ході агресії, яка, на жаль, не закінчилася і на сьогоднішній день у нас на Сході, а саме – Сергій Петрович Мельничук, використовуючи авторитет батальйону "Айдар", який з часом отримав статус військового підрозділу, та патріотизм  окремих або більшості громадян, які були готові стати на боротьбу з агресором, вирішив цей патріотизм використати в площині тільки йому відомій, яка на сьогоднішній день буде озвучена майже мовою кримінального права.
 Користуючись своїм беззаперечним авторитетом у військовому підрозділі та патріотизмом, Сергій Петрович Мельничук почав набирати до військового підрозділу людей різних спонукань і напрямків, і видавати їм, як командир військового підрозділу, в порушення всіх уставів, приписів, законів зброю. 
Згодом це військове формування, воно носило тільки назву "Айдар", а Сергій Петрович став народним депутатом України і перестав, у відповідності з законом,  мати статус командира військового підрозділу у зв'язку з тим, що він звільнився, так би сказати, з цієї займаної посади. Але всі були очевидцями того, і останній раз я сьогодні це чув, що Сергій Петрович вважає себе командиром цього військового підрозділу. 
Так от, певна частина неформального, незаконного озброєного формування, як воно звучить по-простонародному, а на мові кримінального закону це банда, в якій була чітко вистроєна саме ієрархія, як це й передбачено диспозицією статті 257-ї (організована, сформована, з розподілом відповідних ролей), приступила до скоєння насильницьких злочинів. Серед них – розбої, пограбування, викрадення людей та ряд інших злочинів. 
Особисто Сергій Петрович Мельничук, і це доведено в матеріалах справи, сподіваюсь, на закритому засіданні ми надали  з цього приводу відповідні докази, безпосередньо брав участь у ряді епізодів, які кваліфікуються по статті 187-й, 263-й, це незаконне володіння зброєю, та іншими. 
Окрім того, Сергій Петрович Мельничук, вже будучи народним депутатом України, з відомих лише йому міркувань прийняв рішення вершити суд у нашій державі. Достовірно знаючи, що тодішній голова "Укрспирту" Лабутін підозрюється в розкраданні на мільйонні суми грошових державних коштів, як особа, яка очолила бандформування, знаючи достовірно про рішення суду на затримання громадянина Лабутіна  та доставку його до суду для арешту, сприяв фізично, інтелектуально і організаційно бійцям, саме так, я думаю, правильно буде говорити, його незаконного збройного формування у викраденні з-під варти, точніше, з-під охорони Лабутіна, який перейшов з грудня місяця (і по сьогоднішній день) на нелегальний стан і невідомо де знаходиться. Про це Сергій Петрович як народний депутат на засіданні Комітету Верховної Ради, на якому я був присутній, дав покази. Я тоді його попередив, кажу: "Сергію Петровичу, рішення, яке винесене іменем України, воно є обов'язковим для всіх. І навіть народний депутат, навіть герой (я тоді саме так сказав, я таким вас тоді і вважав, тому що мені все було невідомо)  війни не має права так поступати". Таким чином, з моєї точки зору вже особистої як тоді, і вона підтверджена на сьогоднішній день матеріалами кримінального провадження, Сергій Петрович скоїв злочин, передбачений статтею 345, про який на сьогоднішній день іде мова  в цьому поданні. 
Тяжкі злочини, ознаки яких є в матеріалах кримінального провадження, і сподіваюсь, вони були надані членам Регламентного комітету, не дають можливості органам досудового слідства ставити питання про те, що, в разі надання згоди Комітетом, Сергій Петрович може знаходитись на волі. У зв'язку з цим ставиться питання про його затримання, арешт і ізоляцію  від подальшої діяльності. Підставою цьому є  висловлені в поданні обставини: не всі члени банди, яку він організував, очолював і представляв, на сьогоднішній день ізольовані. 
В якості одного з доказів, з дозволу процесуального керівника, можу заявити для України про те, що вже в ході розслідування цих правопорушень офіційно підрозділом Міністерства оборони виявлена нестача більше ніж тисячі, я буду говорити так, автоматів Калашникова. Я вважаю, що  це більш ніж переконливий аргумент на користь подання і доцільності ізоляції Сергія Петровича Мельничука від суспільства і утримання його під вартою. Я закінчив доповідь.

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги! Перейдемо до запитань Генеральному прокурору чи надамо спочатку слово процесуальному керівнику про кримінальному провадженню?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Процесуальному керівнику.

ПИНЗЕНИК П.В. Тоді слово для інформації надається старшому прокурору відділу процесуального керівництва з особливим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України пану Андрію Зубкову. Прошу до слова.

ЗУБКОВ А.Ю. Шановні народні депутати! Присутні! Я підтримую подання про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата Мельничука Сергія Петровича, яке було мною підготовлене і яке було підтримане Генеральним прокурором. Виконуючий обов'язки Генерального прокурора Гузир Володимир Павлович оголосив вам ті обставини, в яких, можливо, причетний до вчинення кримінальних правопорушень народний депутат Мельничук Сергій Петрович. Статті, обставини він оголосив.
 Вважаю, що вчинення Мельничуком вказаних кримінальних правопорушень об'єктивно і переконливо підтверджуються доказами, які зібрані у кримінальному провадженні з дотриманням принципів законності, верховенства права і у суворій відповідності до процедури, встановленої кримінальним процесуальним законодавством України.
 Всі ці докази ми надали Комітету для прийняття відповідного рішення. Ми вважаємо, що задовольнили членів Комітету, які мали відповідні питання з приводу достатності і законності отримання цих вказаних доказів та їх обґрунтованості. Вважаю, що, враховуючи те, що Мельничуком Сергієм Петровичем вчинені тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено кримінальну відповідальність, кримінальне покарання у вигляді позбавлення   волі до 15 років, то відповідно до вимог статті 183 КПК України щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Генеральна прокуратура вважає, що більш м'які запобіжні заходи не забезпечать виконання Мельничуком процесуальних обов'язків і не дадуть можливості запобігти ризикам. Якщо коротко, це ризики переховування від органів досудового розслідування, можливість здійснення впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також можливість переховування, знищення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, в тому числі, як наголосив виконуючий обов'язки Генерального прокурора, і зброя,  на цей час є дані про те, що багато зброї недораховується у військовій частині, яку він очолював. 
У зв'язку з цим ми просимо народних депутатів розглянути наше подання, оскільки без згоди Верховної Ради ми не можемо вирішити питання про притягнення, затримання та арешт народного депутата України. Тому ми просимо розглянути наше вказане подання і надати згоду на притягнення, затримання та арешт народного депутата Мельничука Сергія Петровича. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Переходимо до запитань представникам Генеральної прокуратури. Прошу народних депутатів задавати питання. Хто бажає висловитися в цій частині засідання?

АРЕШОНКОВ В.Ю. Якщо дозволите. Безперечно, я хотів би наголосити в першу чергу на тому, що це питання, скажемо, дуже суспільно важливе. Тому, що питання взагалі сьогодні діяльності добровольчих батальйонів і тих людей, які захищали честь і незалежність нашої країни і які сьогодні  перебувають, виконуючи свій обов'язок громадянський, в лавах цих батальйонів, безперечно, надзвичайно важливе, як сьогодні, в якому правовому полі здійснюється їх діяльність. Тому що сам початок, коли люди, скажемо, з Майдану  за покликом своєї душі і волі йшли на фронт, ішли воювати, і яким чином вони вмонтовувались в правове поле Збройних Сил. І взагалі, за своєю відповідальністю, це питання надзвичайно важливе і делікатне.
 Я хотів би, щоб ми дуже уважно поставилися до долі керівника батальйону, тому що подальший розвиток подій, він може викликати так само увагу до служби в Збройних Силах інших підрозділів. Тому в мене перше питання, дуже серйозне звинувачення саме в бандитизмі, тобто в організації злочинного угруповання, яке здійснювало саме таку діяльність. Тобто, 245-та стаття, якщо я не помиляюсь.

ГУЗИР В.П. 257-а стаття. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. 257-а. Це дуже серйозно. І за матеріалами подання, скажемо так, у мене багато питань, чим саме сьогодні Генеральна прокуратура готова підтвердити безпосередню участь Мельничука як командира батальйону в організації бандитського саме угруповання? Я вам дякую. 

ГУЗИР В.П. Так, дійсно, я відповідаю, що питання більш ніж болюче для всіх. Але ви знаєте, я вам скажу, поки була перерва, я виїхав на робоче місце виконувати службові обов'язки, я чув інтерв'ю Сергія Петровича, яке він тут давав сьогодні. І мені здається, що він сьогодні вже спаплюжив пам'ять борців за Революцію Гідності. Я докажу, чим: він сьогодні вжив слово "так звана революція Гідності". Тому я хотів би сказати, що  аномалії, які, на жаль, з'являються "на волне" патріотизму, і дійсно, такою аномалією є деградація (вибачте мені, будь ласка, за слово) людини, яка стояла на Майдані, була комендантом Майдану, потім взяла, користуючись довірою людей, суспільства, і "на волне" героїзму перетворилась чи перейшла у функції особи, яка організувала, очолила збройне незаконне формування, і відповідаючи на ваше питання  - я доповідав вам - безпосередньо брав участь в ряді епізодів і, в тому числі, стосовно кадрових офіцерів цього військового підрозділу. Я, з вашого дозволу, не буду називати прізвища, тому що не маю права, але мені здається, що це може бути переконливим доказом для того, щоб задовольнити клопотання Генерального прокурора. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ще питання. Лубінець, будь ласка. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Скажите, пожалуйста, по данным Генеральной прокуратуры, принимал ли сам Сергей Петрович и те люди, которых вы называете "бандой", участие в противостоянии на передовой,  в конфликте на востоке Украины? 
	
ГУЗИР В.П. Принимал ли Сергей Петрович непосредственное участие в боевых действиях? 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Да. По данным Генпрокуратуры. 

ГУЗИР В.П. Данных Генпрокуратуры нет. Есть доказательства, которые имеются в материалах уголовного производства. И предметом исследования боевой деятельности Сергея Петровича ходатайство Генерального прокурора не является. И поэтому в этой части, если я буду отвечать на ваш вопрос, я просто выхожу за пределы ходатайства, которое обязан рассмотреть комитет. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Были ли какие-то попытки народного депутата Украины Мельничука каким-либо способом оказать давление на свидетелей или есть другие факты его влияния на ход расследования? 

ГУЗИР В.П. Бесспорно, такие факты приводились вам на закрытом заседании, и надеюсь, они вас убедили в обоснованности ходатайства. 

ПИНЗЕНИК П.В. Світлано Михайлівно, будь ласка.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Володимире Павловичу, скажіть, будь ласка, ви в своєму виступі сказали про те, що Сергій Петрович, вже будучи народним депутатом, ще числився командиром "Айдару".

ГУЗИР В.П. Вважав себе – я так сказав. Вважав і представляв себе.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Чи є в матеріалах справи офіційний наказ про його звільнення як командира? І коли, яким числом він був датований, якщо це не секрет.

ГУЗИР В.П. Не тільки в матеріалах справи, це в поданні Генерального прокурора відзначено – і номер наказу, яким він звільнений, і це не викликає сумніву.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Коли він підписаний?

ГУЗИР В.П. Скажи, будь ласка.

ЗУБКОВ А.Ю. 21 листопада. 

ГУЗИР В.П. Так, 21 листопада. Це все було у відповідності до статусу народного депутата.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Тобто вже матеріали, які ви розслідуєте, він вже на той час офіційно не був командиром?

ГУЗИР В.П. Так.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Ще запитання? Я попрошу Генеральну прокуратуру ще додатково обґрунтувати необхідність застосування запобіжного заходу, тимчасового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і запобіжного заходу у вигляді арешту, так як зараз він називається в Кримінальному процесуальному кодексі України, тримання під вартою. 
Все ж таки дайте хоча би стислу інформацію народним депутатам, яким чином може обґрунтовуватися припущення Генеральної прокуратури  про те, що народний депутат Мельничук особисто або через когось, через інших осіб тисне на свідків, знищує речові чи інші докази або вчиняє якісь інші дії, спрямовані на недопущення об'єктивного і повного розслідування справи. 

ГУЗИР В.П. Я надам вам такі тільки окремі фрагменти. Сьогодні на закритому засіданні були приведені покази ряду свідків, які стосувалися дій Сергія Петровича і пов'язані з викраденням і тортурами людини. Коли бійці, не воїни, бійці, саме такий термін я буду вживати для того, бо слово "банда", воно звучить, дійсно,  так, що "оскорбляет" тих людей, які носять форму. Але я "бандитизм" сказав, не банда. Бандитизм. Бійці, коли людину, офіцера викрали і доставили, відрапортувавши про це Сергію Петровичу, то він заявив: "Нащо ви його сюди доставили? Краще б ви його "завалили". В перекладі на нормальну мову людини: "Його треба було вбити, він мені не потрібен. Я вам дав наказ". Я вважаю, що це є яскравим прикладом усунення свідків, яке ускладнює встановлення істини по справі, що є остаточною метою кримінального судочинства. 

ПИНЗЕНИК П.В. Цей епізод був уже після порушення кримінального провадження? 

ГУЗИР В.П. Цей епізод відбувся до порушення кримінальної справи і був встановлений у ході розслідування. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Ще запитання до Генеральної прокуратури? 

КУПРІЄНКО О.В. Скажіть, будь ласка, скільки по справі потерпілих по кількості, чи є від них заяви і чи визнані вони потерпілими? 

ГУЗИР В.П. Я думаю, це питання до процесуального керівника, як він дозволить.  

КУПРІЄНКО О.В. Я не питаю про прізвища, я питаю про кількість.  

ГУЗИР В.П. Я розумію. 

ЗУБКОВ А.Ю. На цей час у нас встановлено 8 потерпілих у кримінальному провадженні. І звісно, від кожного є заява, тому що на підставі заяви визнаються особи потерпілими. 

КУПРІЄНКО О.В. Вони визнані потерпілими?

ЗУБКОВ А.Ю. Вони визнані потерпілими. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Олег Васильович. 
Ще в кого з народних депутатів будуть запитання? Якщо немає більше запитань до представників Генеральної прокуратури України,  далі ми повинні переходити до надання пояснень  Мельничуком Сергієм Петровичем.
Сергію Петровичу, прошу вас до слова.

МЕЛЬНИЧУК С.П. По-перше, дякую всім присутнім. Бажано було б, звичайно, щоб і інші засоби масової інформації ще були, і інші члени Комітету.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Які ще члени Комітету. Один?

МЕЛЬНИЧУК С.П.  Просто передавали  через цього члена Комітету ще запитання деякі, які я не можу озвучувати, щоб він міг задати Генеральній прокуратурі.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Ви Кишкаря маєте на увазі?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Всі запитання, які були передані до Генеральної прокуратури, на всі ми отримали відповідь, чому ми й не запитуємо так багато, тому що у нас вони вже є.   

МЕЛЬНИЧУК С.П. Хочу почати з першого, з того, що все-таки революція не закінчена. Я хочу це підтвердити. Друге. Коли я вирішив їхати на Схід, я до цієї пори ні разу не був у Луганській області. Я сумніваюсь, щоб хтось із формування, яке мені видає це обвинувачення, зміг би це зробити. Бо я тільки бачив, як вони тікали тоді. І я попереджав суспільство тоді і хлопців, що нас вони будуть переслідувати.
 Військова частина  0624, 24-й батальйон територіальної оборони був створений за наказом номер 175 від 03.05.2014 року. І батальйон "Айдар" з першого дня був військовим формуванням Збройних Сил України. Це для історії, щоб ви вивчали справу і слідчі ваші теж. 
Так, ми починали дуже тяжко, тому що обласний військкомат зібрав з усіх районних військкоматів всі облікові картки і ми не могли набрати в батальйон територіальної оборони місцевих. Кожну людину, яка приїжджала під військкомат, фотографували люди і казали, що завтра до тебе, до сім'ї прийдуть. Машини фотографувалися. На другий день після того, як ми почали людей оформляти в батальйон  у військкоматі, туди заявилася банда Мозгового, вже покійного, слава Богу. І ми почали з лісу. Так,  які б там не були відносини, але  все-таки Пашинському, у нас непрості відносини, але дякую йому, ще тоді він апаратом Президента керував,  і  вони виділили, зробили можливість все-таки доставити протягом доби озброєння в батальйон, яке ми не самі, ми віддали його в одну з військових частин, яка теж була в лісі. І тільки по мірі необхідності ми отримували на той особовий склад, який у нас був, був оформлений офіційно, тільки на той особовий склад ми отримували зброю. І у нас за це були там сварки. Люди приїжджали зі своєю зброєю, з мисливськими рушницями. А зараз люди, прокурори з Донецька судять тих, хто воювали тоді проти них. Ну, нічого страшного, і це переживемо. Далі по суті справи.

ГУЗИР В.П. Це погроза? Чи як розуміти?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це не погроза. 

ГУЗИР В.П. Це я для себе.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Суд розбереться. Я ж не кажу, що я буду розбиратися. Суд розбереться. Я надіюсь, все-таки суд буде правильно висновки робити. Тому що я ж у правовому полі дію. І якщо ви дивилися те інтерв'ю, то ви повинні знати, що вже подання, що я свої заяви зробив на Шокіна і на Зубкова. Я дію в межах правового поля, не так як – "Бог знає де, Бог знає хто". Це так у ваших документах. 
Визначення банди. Було сказано, що створена банда. А є рішення суду, що це банда? Такого немає. Потім, що я звільнений зі Збройних Сил України. Є поняття "увільнений", тобто відкомандирований. І тому до цих пір штатна посада командира батальйону вакантна. Вона буде зайнята тільки в тому разі, якщо я звільнюся зі Збройних Сил України або, якщо закінчиться моя каденція у Верховній Раді і я повернуся на свою посаду або від неї відмовлюся. На це є відповідний наказ 310 Міністерства оборони. Я дав уже народним депутатам. Тобто ми вже з перших рядків не тільки самого подання, ми навіть із розмов бачимо некомпетентність звинувачення. 
Далі. Якщо дивитись з іншого. В ході боїв я фактично брав участь у розробці всіх операцій і майже у всіх операціях особисто брав участь. Саме в бойових операціях. Так, у мене своя "Небесна сотня". Ми брали Луганськ повністю в кільце. Я втратив своїх людей, вони вмирали у мене на руках. Так, не завжди у мене вистачало часу на оформлення, на те були штабні працівники, яких не вистачало. Неодноразово до мене приїжджали комісії з Генерального штабу, на що я вказував, що мені потрібні кадрові працівники саме фінансової служби, стройової служби, працівники тилових служб, начальник служби РАО. 
Стосовно тих одиниць стрілецької зброї, про які ви кажете, за накладною і за нарядами відповідних органів я отримав на батальйон, значить, автоматів, я не пам'ятаю, накладні є, до справи можна представити, 500 з лишнім автоматів. Все інше отримували інші люди під свої документи. І я вказував неодноразово, щоб військова служба правопорядку провела розслідування, тому що є зловживання. Неодноразово вказував, що існує декілька печаток військової частини, приводив висновки експертизи, що зверніть на це увагу. Давав, показував. Ніхто на це не звертав уваги. 
Я можу навіть, при мені є військовий квиток бійця, який до кінця не оформлений. Прізвище - Чахані Іраклій Автанділович. Призваний Луганським військкоматом, Старобільським. Тобто військкомат його призвав. Але ми бачимо, що там, де проходження служби, там печатка стоїть, без запису. Ми дивимося печатку, де про носіння зброї – без запису. Це все робилося після того, як я вже залишив, пішов виконувати обов'язки у Верховну Раду, це після мене залишився виконуючий обов'язки. Але якщо ми уважно подивимось, то навіть в одному  цьому документі дві різних печатки. Різних. Дивіться, ось "Н" буква – "М" буква, а герб повернутий. Це навіть не треба експерта. 

ПРЕДСТАВНИК МЕЛЬНИЧУКА С.П. Взагалі відсутній запис. Тобто облік зброї взагалі зараз в батальйоні не ведеться. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Цей боєць уже пройшов бої після того, був поранений, а зараз не може оформитись. І таких випадків сотні. Сотні. Коли я на загальній нараді, коли пан Дублян був, ми сиділи і були громадські діячі, були бійці батальйону, був начальник Генерального штабу, я кажу, що вивозиться, ріжеться металобрухт, ріжеться броньова техніка, ріжеться там комбінат один – та не може бути. 

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу! Є пропозиція, щоб ми не встановлювали якийсь визначений регламент, ми вас попросимо в рамках подання ще, якщо можна, трішки стисліше, і потім ви зможете заявити клопотання про заслуховування, можливо, ще вашого адвоката. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. По пунктах, як ми говорили.

КУПРІЄНКО О.В. Сергію Петровичу, щоб час зекономити. У нас по поданню 5 епізодів інкримінується.  Дайте пояснення по цих епізодах. Ми ж не принижуємо ваше значення, ви воювали і захищали – питань немає. Ми ж це не обговорюємо зараз. Бо ми так до вечора будемо.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я тільки одне хочу сказати, що основним джерелом того, що відбувається зараз, це все-таки є ТЕС  у місті Щастя, за яку іде дуже велика боротьба, за яку занесені дуже великі гроші, за яку лобіюють інтереси політичні сили і олігарх Ахметов. І далі можемо йти по пунктах. ТЕС Щастя забезпечує електроенергією фактично всю Луганську область. І якщо ця ТЕС перей	де в руки до сепаратистів, вони фактично, як мінімум, можуть шантажувати нашу державу тим, що вони нам по Харків повністю відріжуть світло. І якщо подивитися домовленості останні Мінські, то ви дуже уважно відкрийте карту, ніхто на це не звертає уваги, всі замилюють очі, по карті цій розмежування - місто Щастя і ТЕС Щастя повинні перейти противнику. А гроші вже проплачені. Мені колись пропонували кошти, але є інформація, що кошти вже заплачені. 

ПИНЗЕНИК П.В.  Все-таки це не є предметом розгляду Комітету. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. І "Айдар" саме тримає. 

ЄФРЕМОВА І.О. Може,  він заявляє про злочин публічно. Це ж така справа. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Тобто проплачені, щоб ви залишили ТЕС, так, ту територію?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, звичайно. ТЕС замінована. Вже навіть на ту сторону попали наші, так як замінована ТЕС. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Яке це має відношення до подання?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Це заява про злочин. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Скажіть, будь ласка, у нас є представник Міністерства оборони чи я помиляюсь?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Начальник служби правопорядку. 

ПИНЗЕНИК П.В. Продовжуємо. Отже, йдемо по п'яти цих пунктах. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. П'ять епізодів.

МЕЛЬНИЧУК С.П. "Упродовж листопада 2014 року з метою заволодіння майном вчинили напад на Капись". Саме по Капись. Читаємо, це сторінка 5, другий абзац.
 "Мельничук С.П. знав Капись О.В. як особу, яка з травня 2014 року проходила військову службу у батальйоні "Айдар" на посаді діловода тилу, тобто у зв'язку із займаною посадою вела облік військовослужбовців цієї військової частини та зберігала відомості про це у власному ноутбуці".  
Значить, ноутбука власного у даної особи не було. Для обліку особового складу з Міністерства оборони спеціально був переданий ноутбук, в якому велося це. Дана особа залишила, самовільно залишила військову частину і брала участь у передвиборчій кампанії одного із бійців батальйону. На це є відеодокази біля ЦВК. У неї не були оформлені документи на відрядження, накази по частині і так далі. Вона самовільно залишила військову частину. І зник цей комп'ютер. І коли випадково потрапили до мене на очі два бійця, яких я навіть не знав в лице, вони не служили в батальйоні, але були з нашивками, ми з їх допомогою приїхали в населений пункт Ірпінь, де знаходилась ця особа. Після чого я передзвонив у райвідділ міліції, про що є відповідний запис, будь ласка, тут знизу.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. У нас є, ви давали нам.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так.  І там описано, як і що проходило. 

ПРЕДСТАВНИК МЕЛЬНИЧУКА С.П. Хто є заявник. Саме зверніть увагу, хто викликав.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Тобто я, знаючи, що і як далі буде проходити, повірте, я все робив для того, щоб усе було в законний спосіб. А особливо після 19 грудня, коли я взнав, що працює три відомства по мені, що використовуються кошти платників податків. Я знав,  що мені неможливо робити якийсь "шаг вправо, шаг влево".
 Так от, дана особа була затримана, передана військовій міліції, було передзвонено у військову службу правопорядку, щоб приїхали, і ці військовослужбовці вже чинним порядком були там, так як вони були військовослужбовцями. Я на той час ще не був відкомандирований у Верховну Раду, а знаходився сам у відрядженні. Тому я відразу у військову службу правопорядку – забирайте і розбирайтесь. Але військова служба правопорядку ніяких висновків не надала і рішень не прийняла. Хоча я вже не говорю, що там машина була в угоні і боєприпаси.
 Там ще був такий випадок, що була граната. Чому вона "отримала"? Коли один із людей, які були там, побачив в руках у неї гранату, просто чека вже була витягнута, перехватили руку і прийшлось робити відповідні дії, щоб вона не розжала, тому що дуже багато  людей було поряд. Чеку потім там викрутили, на місце все вставили. Багато чого просто через мою доброту, я б уже давно…

ПАПІЄВ М.М. Тут краще промовчіть. Скажіть, будь ласка, вона була військовослужбовцем чи вільнонайманою особою?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні, вона була військовослужбовцем.

ПАПІЄВ М.М. Тобто є відповідний наказ, що вона була військовослужбовцем Збройних Сил України?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, вона стояла на посаді. Вона це й не заперечує. І хочу звернути увагу, що прокуратура бачила, що вона є посадовою особою, що вона зробила вже злочин – з частини забрала списки військовослужбовців, ці списки з'явились в інтернеті. Може, вона навіть не хотіла ці списки оприлюднювати, але вона з цього комп'ютера зайшла в інтернет, їх просто могли викрасти. А комп'ютер вилучали працівники міліції. 

КУПРІЄНКО О.В. Сергію Петровичу! Ви тільки що показали витяг оцей.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Внизу, внизу. То не моє. Внизу. Я заявник. І фабула – це моє. 

КУПРІЄНКО О.В. Фабула. Надійшло повідомлення по телефону. "Прокурору Луганської області, село Щастя, командира військового підрозділу "Айдар" по те, що переховуються два бійці батальйону "Айдар", які самовільно покинули". Який зв'язок із Капись і тим, що було в Ірпені? Тут вам інкримінується те,  що в Ірпені ви здійснювали напад на Капись і Козуба і Колеснікова. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. Капись і Козуб. Це люди, які самовільно залишили військову частину, брали участь у передвиборчій кампанії одного з кандидатів.

КУПРІЄНКО О.В. Дивіться, ви сказали, що ви там когось побачили з нашивками і це було в Ірпені, а заяву робили прокурору Луганської області. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Та якому прокурору Луганської області? Де?

КУПРІЄНКО О.В. Тут же написано, дивіться. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Проживає в Луганській області. Не прокурору, а проживає. Це адреса і місце проживання. Це я проживаю, на той час проживав у Луганській області. 

КУПРІЄНКО О.В. Вул. Першого Інтернаціоналу – це в якому місті? Тут місто не вказано. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ірпінь. 

КУПРІЄНКО О.В. Тут не вказано місто Ірпінь. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Сергію Петровичу, уточніть, будь ласка, що насправді було в неї на комп'ютері, на ноутбуці? Яка інформація? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Інформація була - це штатно-посадовий розклад батальйону. Всього батальйону.  

ПАПІЄВ М.М. Який статус має це? "Для службового користування"? Чи таємно? Який статус?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, вся ця інформація – як мінімум – "ДСК".

ПАПІЄВ М.М. Який статус?

МЕЛЬНИЧУК С.П. "ДСК". Тому й комп'ютер був саме Міністерства оборони, який нам передали. 

КУПРІЄНКО О.В. Так от, поясніть, коли ви зустріли там їх усіх в Ірпені, оці от обставини, які написані в поданні, вони мали місце чи ні? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Які саме?

КУПРІЄНКО О.В. Ну що там хтось відкривав машину, намагався скло розбити.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я особисто  намагався розбити скло, тому що не відкривали машину. 

КУПРІЄНКО О.В. Тоді питання: яким таким законом керувалися, чому міліцію не викликали? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Машина мого підрозділу, яким я керую. Номер "Айдар" – 88". Я неодноразово цю машину бачив у підрозділі. Але я не знав, що ця машина, вона вже в угоні. Коли (я навіть не знав) міліція почала пробивати по базі, виявила, що ця машина в угоні.

ПРЕДСТАВНИК МЕЛЬНИЧУКА С.П. І вони відразу забрали на штрафмайданчик. 

КУПРІЄНКО О.В. Шановний адвокат! Будь ласка, не вам питання задають, не треба тут пояснювати. Зараз запитання до Сергія Петровича. Ми йдемо по обставинах. От є епізод, вам інкримінують, що ви там знайшли цю машину, намагалися розбити скло, потім ще побили цю Капись, як тут написано. Нормальне запитання, пояснення: як було насправді? Розкажіть. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Коли вона намагалася рвонути чеку гранати, хтось із хлопців просто "вирубив", скажемо так, і розкрутив гранату. Перехватив у руці, викрутив чеку, в самій гранаті викрутив запал, потім вставили чеку.

ПАПІЄВ М.М. Ви давали на це команду, щоб він це робив? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це автоматично робиться. Там долі секунди були, могло б постраждалих стільки бути. Це ж так само було і ще з однією людиною. 

ПИНЗЕНИК П.В. По цьому епізоду. Суть конфлікту з потерпілою, яка визнана потерпілою, в чому полягав? В заволодінні комп'ютером, про який ідеться? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Якби була мета заволодіти комп'ютером, мотив був, я б його забрав. Правильно?

ПИНЗЕНИК П.В. Я не говорю про мотиви заволодіння комп'ютером. Я маю на увазі контроль над цим комп'ютером. Ви говорите, що це був комп'ютер, який належав військовій частині, він належав Міністерству оборони. І у вас був певний інтерес, службовий чи ще якийсь, в тому, щоб цей комп'ютер, повернути його собі чи заволодіти ним. Так?  Я не можу зрозуміти, в чому суть проблеми. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Проблема була в тому, що в тому комп'ютері зберігався, штатно-посадовий розклад був і накази по військовій частині. Вона з цим комп'ютером залишила  військову частину, тому затруднила облік військовослужбовців.

ПИНЗЕНИК П.В. І тому виник конфлікт з Капись, який вилився, скажемо так, в бійку, розбите скло і так далі і тому подібне. Так?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я за нею не слідкував. Я говорю, я випадково натрапив, вони самі на мене натрапили. 

ПИНЗЕНИК П.В. Але суть проблеми була в тому, що, на вашу думку, людина самовільно залишила частину. Правильно я розумію? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. І взяла з собою майно, яке належить частині?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. Чим скоїла посадовий злочин.

ПИНЗЕНИК П.В. Це сформульовано більш-менш. А далі вже йдуть ваші дії, які полягали в чому? В тому, що ви цей комп'ютер таки забрали і що зробили?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Спочатку було правопорушення. На місце викликав міліцію, а міліція мала була передати у військову службу правопорядку, тому що я був у відпустці. Я не мав був права займатися якимись. Якби це було, коли я виконував обов'язки командира частини, я міг просто її забрати, забрати до себе у військову частину  і далі там провести своє розслідування. А так як я був у відрядженні, я передав, згідно з законодавством. 

ПИНЗЕНИК П.В. Я візьму на себе таку відповідальність, можна вас попросити по наступних епізодах пояснити коротко, в чому, на вашу думку, суть проблеми, суть конфлікту, в чому він полягав, чи брали ви в ньому участь і як ви бачите цю ситуацію? Коротко, тому що не всі до кінця починають вдаватися в деталі, а ми починаємо з деталей – чий комп'ютер і так далі і тому подібне. От у цій ситуації ви вважали, що цей комп'ютер належить військовій частині, ви вважали, що вона не мала права його вивозити, ви вважали, що вона самовільно полишила частину, а тому у вас відбулася, що – сварка, бійка?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, там був не один комп'ютер. Там, якщо відкрити цю справу, то там і декілька було, ні одним з них, нічим я не заволодів.

ПИНЗЕНИК П.В. Якщо можна, то так само і по інших епізодах розкажіть нам.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Міліція робила обшук, міліція робила обшук під камеру. Все зафіксовано, якщо все-таки прокурор буде мати ласку, то добереться до цієї справи. 

ПИНЗЕНИК П.В. Прокуратура вважає, що це була приватна власність і на неї був здійснений розбійний напад. Ви вважаєте, що це була спроба повернути майно, що належало військовій частині. Зрозуміло.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ми клопотали викликати саме слідчого, хто був тоді, начальника слідства. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Чи від вас як керівника військового підрозділу було звернення до військової прокуратури, чи, може, військових органів правопорядку щодо посадової особи Капись?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. І яка відповідь на даний час? Притягнуто до відповідальності чи порушена кримінальна справа?

МЕЛЬНИЧУК С.П. По-перше, перед тим як відбувати у відпустку і проводити передвиборчу кампанію, я підполковнику Пташнику поставив задачу по всіх особах, які самовільно залишили військову частину, подати їх у військову службу правопорядку. Капись і Козуб повинні були бути в розшуку. Наказу про їх відрядження, якщо почнуть спростовувати це, то наказу про відрядження їх допомагати певній особі у передвиборчій кампанії не було. Вони мій підпис уже не підроблять, тобто тут вони не спростують це. 

КУПРІЄНКО О.В. Сергію Петровичу, у поданні написано: "Наніс руками та руків'ям пістолету удари по обличчю та тілу Капись, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад  здоров'я у вигляді закритого перелому кісток носа та синця на спинці носа з переходом на його скати, на повіках обох очей, в підочних ділянках, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на передпліччі, лівому ліктьовому суглобі та лівій гомілці". Це фабула подання.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так ви почитайте: "Виконуючи вказівку Мельничука, невстановлений член очолюваної банди…". 

КУПРІЄНКО О.В. Не дослухавши до кінця запитання, не дізнаєшся, про що питають. Запитання таке. Це опис тілесних ушкоджень, що отримала Капись. Чи можете ви пояснити, Капись от тоді, коли ви там її застали, отримала ці тілесні ушкодження? Якщо ви бачили, чи брали участь, чи не брали? Якщо знаєте щось про це, розкажіть. Дайте пояснення.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Питання задавалося і я відповів, що я вже не пам'ятаю, хто з хлопців перший побачив, що була граната і вона витягувала чеку. Я команди не давав, тому що в таких випадках це робиться все автоматично.

КУПРІЄНКО О.В. Тобто "перелом кісток носа, синець на спинці носа, повіки обох очей, підочні ділянки і легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на передпліччі, лівому ліктьовому суглобі та лівій гомілці" - це, як мінімум, чотири  дії. А до цього ще треба гранату було забрати. Так це було після забору гранати чи під час? Чи як?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Тільки це було, я скажу так, може, це й насильницькі дії, але це забезпечення безпеки, громадська безпека. 

КУПРІЄНКО О.В. Щоб забезпечити безпеку. Так?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. Один раз я це побачив, що коли забирали гранату, сутичка була. І все. І її пересадили в іншу машину. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ще запитання по цьому епізоду чи переходимо до іншого?

КУПРІЄНКО О.В. Ще питання по Козубу. Тут написано, що ще і Козуб отримав. "Напали на них та завдали численних ударів зброєю, руками та ногами". Козуб отримав там щось  - по голові чи по вуху?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Та ніхто його не трогав. 

КУПРІЄНКО О.В. Чи в нього граната теж була в руках?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Вони й так там п'яні були.

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу, наступний епізод у поданні. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Житомир. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, по Житомиру. Це пан Грегор та інші особи. По пану Грегору - ми натрапили теж на нього випадково в Житомирі. Були у відпустці і помітили машину з наклейками "Айдар". І коли під'їхали, думали, що, може, свої, побачили, що є волонтер. Коли запитали, чого в тебе відповідні наклейки, він каже: "А я "Айдар". Якщо побачите, там є в матеріалах, які вам передали, що він уже зробив навіть фірменні бланки Міністерства оборони, зробив свою печатку. Це вже підробка йде документів. І коли там у списку "інші особи", при ньому була людина, яка в  подальшому дала покази.

КУПРІЄНКО О.В. Сергію Петровичу, я дуже прошу вас, давайте про ваші дії, а не про дії тих осіб. Тож окремо, якщо написана заява, будуть розбиратись.    

МЕЛЬНИЧУК С.П. В цих діях я особисто участі не брав. 

КУПРІЄНКО О.В. Це ви  про мотив розповідаєте. От тут написано: "Відкрито заволоділи автомобілем Mitsubishi Pajero та іншим майном, зібраним…".

МЕЛЬНИЧУК С.П. Особисто в цих діях я участі не брав.

КУПРІЄНКО О.В. Ну, а ті, що з вами були, хлопці? Чи хто там був з вами?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мене там не було взагалі. 

КУПРІЄНКО О.В. В Житомирі не було? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Не було. 

КУПРІЄНКО О.В. А ви ж тільки що сказали, що були там у відпустці. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я говорив, хлопці з батальйону, які були у відрядженні чи у відпустці.

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу, йдеться про вас у даному випадку. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мене там не було. Можете по білінгу телефонів пробити, де я був. Білінг телефонів у мене вже взяли.

КУПРІЄНКО О.В. Так, а  про обставини ви звідки знаєте? Чи вам тоді по телефону розказали, що "от ми машину знайшли"?

МЕЛЬНИЧУК С.П. До мене тоді, бо це на той час було резонансно, волонтери почали дзвонити. І коли почав розбиратися, що сталося, то із тих осіб, які "інші", була особа, яка дала покази, як вивозилася зброя із передової, хто її вивозив і що планувалося. 

КУПРІЄНКО О.В. Вам про це повідомили в момент конфлікту чи при зустрічі?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це було десь, може, наступної доби. Я там не був. Я про цей конфлікт не знав. Я дізнався про цей конфлікт від волонтерів інших. 

КУПРІЄНКО О.В. А ви брали участь в "розборках" польотів після того?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні. Звичайно, ні. Тільки потім уже по фактах почав розбиратися і  взнав, що така ситуація. І сказали, що така є особа, мені привезли спочатку  флешку, на якій було записано, людина дає покази. Я цю флешку завіз спочатку в СБУ, Грицак і Артюхов були присутні. Вони спочатку цю флешку подивились, а потім сказали: "Знайдіть цю людину, яка була на флешці, і привезіть нам". Подальші дії – я не знаю, що там в СБУ проходило. 

КУПРІЄНКО О.В. Це що, в Житомирі знайшли цю людину? Це вам "есбеушники" таке сказали? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мені сказали, що ця людина, треба, щоб вона дала покази їм, що вони хочуть перевірити. 

КУПРІЄНКО О.В. Ви тільки що сказали, що працівники СБУ дали вам доручення знайти і арештувати, привезти до них.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я так не сказав – доручення і арештувати. Не перекручуйте. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Олег Васильович, ви знаєте, ви хочете "піймати" людину. Ну воно явно видно, що ви "ловите" людину. Навіщо ви це робите так, я не знаю. У нас же не допит. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, я би просив, щоб Грицак і Артюхов були присутні, щоб вони підтвердили цей факт, що  такий факт був, що я їм приніс відповідний відеоматеріал і після того тільки були дії. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Сергію Петровичу, в поданні є про те, що примушували насильницьким шляхом волонтерів співпрацювати виключно з благодійним фондом "Небесне сузір'я "Айдар". Якщо можна, коротко, що це за фонд і яким чином ішла співпраця. Тому що ми знаємо, що волонтери, як правило, допомагають, а тут мова йде, що їх насильницьким способом заставляли.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Давайте спочатку подивимося - "Небесне сузір'я "Айдар"  - хто засновник цього фонду. Це Пташник Євгеній Тадеушович, з яким конфлікт до цих пір, і Оврашко Сергій Миколайович, який загинув при дуже цікавих обставинах. І там ще по цих обставинах треба буде далі розбиратись. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Тобто ви не маєте відношення до цього фонду?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я спілкуюся, тому що все, що зв'язане з батальйоном "Айдар", починаючи, скажемо, від тих людей, які навіть від мене відхрещуються, до сімей, у яких загинули, це моє вже, скажемо, до мого скону - забезпечити, допомагати тим загиблим, тому що "Айдар"  - це велика сім'я. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ви якимось чином виказували примушення якимось волонтерам співпрацювати тільки з батальйоном "Айдар"?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Тільки з батальйоном "Айдар"?

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Так.    

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні.

ПИНЗЕНИК П.В. Ви читали подання Генеральної прокуратури? Там ідеться про те, що ви змушували волонтерів працювати тільки через певну структуру.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Через "Небесне сузір'я "Айдар". А ви кажете, що тільки з "Айдаром". "Небесне сузір'я "Айдар". Такого не було. Але був випадок, що багато волонтерів відмовились, не багато волонтерів, а частина волонтерів від батальйону відмовились. Це сталося після того, коли я започаткував повністю облік гуманітарної допомоги, яка приходила до батальйону. Тобто склади і майно, яке приходило в батальйон, не тільки від Міністерства оборони ми отримували це все по накладних, але і яке приходило від волонтерів. І волонтери до цих пір возять у батальйон допомогу.  Але ті, хто привозив і казав, що постав мені, ось тут те, що я привіз, я кажу: "А де ж іще половина?" - то такі волонтери більше не возять. Тому що є випадки, коли зловживали цим і на цьому заробляли кошти. І заробляли кошти не тільки волонтери прості, але й чиновники  з Міністерства оборони, цьому також є докази, які «кришували» на тому, що волонтери завозять, а потім це майно вивозиться за межі.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Це ще одна заява про злочин у Генеральну прокуратуру? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. А ми вже це зареєстрували. Тільки є військова служба правопорядку   і прокуратура військова, яка ці всі докази, на це все, вибачте, "забиває". 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Не звертає уваги.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, закриває це все. 

ПИНЗЕНИК П.В. Якщо можна, далі. Переходимо до наступного епізоду. Наступний епізод – це епізод з "Укрспиртом" і Лабутіним. Фабулу ви знаєте з подання прокуратури. Дайте, будь ласка, пояснення щодо вашої ролі в цьому епізоді. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Значить, вперше про цей конфлікт я почув, я знаходився якраз в місті Щастя. Мені прийшла спочатку "смс" від Голови Радикальної партії Ляшка: "Що твої хлопці роблять за адресою такою-то?" Я дивлюся, в мене на одному з телефонів ця "смс" є. Після того була "смс" від голови фракції БПП, що розберися, що там таке. Так як я знаходився тоді на передовій, я говорю, що в мене на даний момент немає  змоги, я подзвонив знайомим в місто, в Київ, говорю, поїдьте подивіться, що там робиться, хто там взагалі є. Тому що мене не було, я тоді якраз приїхав, привіз гуманітарну допомогу в батальйон. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Можна питання відразу? Коли приблизно це було?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я думаю, слідство нехай дасть білінг телефонів, там буде все видно. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. У нас тут написано – середина грудня 2014 року. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, десь так. Це було в середині грудня 2014 року.

ПАПІЄВ М.М. Шановні колеги! Я хочу вам нагадати, що ми склали присягу народного депутата України коли? 27 листопада 2014 року. Відповідно до статті 80-ї Конституції України народний депутат України є недоторканною особою. Я от сам хотів би бачити прослушку телефона народного депутата України. Воно у вас  є, підтвердження факту прослушки? Вас прослуховували?

МЕЛЬНИЧУК С.П. А я вам більше скажу, у мене є документ, в якому по мені відкрито провадження, в якому я фігурую, від 19.12, здається. Якщо я не помиляюся. У мене є, де вказані особи, які там проходять по справі, в тому числі і я проходжу по справі. По мені написано, що  "встановити телефони, встановити місця перебування і так далі". Це є. Ці документи я бачив саме ходячи на справи, які зараз по моїх хлопцях дивляться, зараз в апеляції, от я бачив оцей документ. Я можу навіть вказати, хто його підписав і як. На це треба теж звернути увагу. 
Я ж просто навіть не розказую багато. 13 лютого, коли я був на передовій, на мене був учинений замах. 13 лютого на мене був скоєний замах. Допитали мене, свідків військова служба правопорядку, міліція, СБУ. Ніхто ж не знає. Правда? Я на цьому не піарюсь, але слідство мовчить, не каже, чому, що і як. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Ми вас питаємо про ситуацію з Лабутіним. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, по Лабутіну. Значить, особисто не знайомий. особисто не спілкувався, не мав його телефонів. Пропонував прокуратурі неодноразово, якщо є потреба, тому що є навики, є свої знайомства, допомогти в розслідуванні, я неодноразово казав: "Давайте я вам допоможу в слідстві. Якщо ви не можете це все зробити, я готовий допомогти". І так я звертався по різних питаннях і до правоохоронних органів, в МВС, в СБУ. З СБУ ми дуже добре співпрацюємо. Останній випадок – це позавчора було в Дніпропетровську, група з ВПК "Айдар" спільно з Службою безпеки України перешкодили підриву моста в Дніпропетровську. Цей факт сьогодні вже пішов у ЗМІ. 

ПИНЗЕНИК П.В. Все-таки подання містить ряд фактів, пов'язаних з нападом на приміщення "Укрспирту" і подальшими  діями насильницькими щодо працівників ДПС України. Стверджується, що ви давали вказівку певним особам на те, щоб вчиняти ці насильницькі дії. З цього приводу можете дати пояснення?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Є докази, що я саме давав ці вказівки? Якщо є, то нехай слідство покаже ці докази, що саме я давав це. Далі. Коли я приїхав із відрядження, коли мені повідомили, що там незрозумілі дії проходять, я  повернувся з відрядження і почав розбиратися, що сталося, чому люди тут знаходяться. У людей були на руках від тодішнього виконуючого обов'язки командира частини, були документи відрядження. У відрядженні була прописана вся зброя, яка в них була на руках, табельна зброя, яка у військових квитках записана, це від того командира частини, який виконував обов'язки у нас згідно наказу начальника Генерального штабу і Міністра оборони. Я їм вказівок ніяких не давав. 

ШЛЕМКО Д.В. Сергію Петровичу, тут чітко написано в поданні: "Голова профспілки ДП "Укрспирт"  Сметанюк склав та підписав датоване 12.12.14 звернення до Мельничука як командира батальйону "Айдар" з проханням взяти під захист ДП "Укрспирт". Таке було?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Нехай покажуть це звернення.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так вас питають, було чи не було. Скажіть. 

ПАПІЄВ М.М. Ви розписували таке звернення на когось? Отримували таке звернення?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я такого доручення не отримував. 

ШЛЕМКО Д.В. Тобто  не було, так? Зрозуміло. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Якби приходило, то, відповідно, були б розписані якісь документи, які офіційно приходять на мене. 

ПАПІЄВ М.М. А хто ж тоді вчиняв це? Це були бійці батальйону "Айдар"? От хто ці особи?  Чи відомо вам?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я, по-перше, думаю, що це потрібно, щоб слідство розібралося в цьому. Але так як ведеться слідство, а слідство ведеться упереджено, я думаю, що тяжко буде встановити.

ПАПІЄВ М.М. У вас є дані, це ваші бійці брали участь?

МЕЛЬНИЧУК С.П. У мене таких даних немає. 

ПАПІЄВ М.М. А в насиллі над ДПС?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Якщо Генеральна прокуратура, так як я просив її: "Давайте долучусь до вас і допоможу вам", - якщо вони запропонують взяти участь у розслідуванні і допомогти їм, я їм допоможу. Тим більше, коли почалося це все, я у Верховній Раді зібрав комісію, щоб провести розслідування про зловживання саме в цій галузі. Всі дали підписи, всі 15 народних депутатів, всі фракції, голови фракцій дали, крім одного.

ПАПІЄВ М.М. Сергію Петровичу, дивіться, як на мене, це найскладніший у вашому поданні епізод, тому що, по-перше, тут є  перешкоджання діяльності людей, які знаходяться при виконанні службових обов'язків, тут є насилля над людьми, тут є викрадення людини, тут багато-багато чого є. От по цьому епізоду ви дайте якісь такі більш докладні  свої аргументи. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Аргументи ті ж. Як я міг, по-перше, керувати цим підрозділом, як спочатку я знаходився взагалі в іншому місці? Коли приїхав на місце і побачив, що їх відрядила інша особа у відрядження…

ПАПІЄВ М.М. Є наказ про їхнє відрядження, підписаний цією особою?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Коли їх затримували, а це є відеодокази навіть в інтернеті, що коли їх затримали, співробітники міліції оглядали автомобіль, транспорт, на якому вони пересувались, і працівникам міліції, я думаю, що під відео це все давали, цей документ має бути. І тоді вони мали були зробити відповідні копії документів, з якими вони там знаходились, тому, що, наскільки я знаю, вони робили копії з усіх військових квитків  і так далі. Тому цей документ має бути в слідчого.

БОНДАР В.В. От я дивлюсь по матеріалах справи, 11-12 грудня у невстановленому місці та в невстановлений спосіб ви змовились з Лабутіним про спільні дії. А потім він дає команду і начальник адміністративно-господарського відділу "Укрспирту"  Мар'янов передає вашому підлеглому Бабичу там мікроавтобус "фольксваген" для вчинення там злочинних дій. Вам Бабич щось говорив, там реально  була передача цього мікроавтобуса? Це взагалі підтверджується якось документально? Батальйон приймав цей мікроавтобус? Ви знали щось про цю історію?

МЕЛЬНИЧУК С.П. На цей час я виконував обов'язки народного депутата, я до батальйону, в його господарську діяльність і бойові дії  - участі ніякої не брав. 

БОНДАР В.В. А Бабич реально  приймав автобус? Щось було таке?   

МЕЛЬНИЧУК С.П. Те, що я бачив, що вони їздили на якомусь автомобілі, це факт. Але походження цього автомобіля, відповідно, так же само, як і цей "Айдар"-88", я його теж бачив у підрозділі, але походження цих автомобілів я не знав, тому що, скажемо, коли цей автомобіль з'явився в цій військовій частині, я вже не керував підрозділом, а коли той автомобіль прийшов у підрозділ, тоді ще не був налагоджений облік саме гуманітарної допомоги від волонтерів. Тому й ставилося питання, що треба все обліковувати, тільки тоді ми наведемо порядок. 

БОНДАР В.В. А з Лабутіним ви не бачились і не знаєте його?  

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні, я його не знаю. Тільки з інформації і потім на прес-конференції я його потім в лице побачив. А це  - "в не встановленому місці невідомі особи" - це нагадує мультфільм "Ежик в тумане". Ау, потерпілі, де ви? 

ПИНЗЕНИК П.В. Ще питання по цьому епізоду, можливо? Ви вже якось так об`єднали пояснення і питання.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Немає.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я хотіла запитати Міністерство оборони. 

ПИНЗЕНИК П.В.  По цьому? 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Так. 

ПАПІЄВ М.М. Суспільно відома подія. Що там було? Ви бачили в поданні, що вам інкримінується?

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Можна? 

ПИНЗЕНИК П.В. По Міністерству оборони почекайте. У нас наступний епізод, який висвітлений в поданні, це Радченко, як я не помиляюсь. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А, добре. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я хочу дещо прояснити ситуацію по роботі служби правопорядку. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Ні, Міністерство оборони. 

КУПРІЄНКО О.В. Наступний епізод – пікет біля Міністерства оборони. 

ПИНЗЕНИК П.В. Пікет біля Міністерства оборони. Колеги, з приводу додаткових матеріалів, потім давайте. Почнемо з пояснень. По епізоду з Міністерством оборони, з пікетування. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Ви брали особисто участь в цих подіях? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Пікет під Міністерством оборони - там фактично це можна розбити на дві половини, тому що в першій половині, в першому епізоді я прийшов, дізнавшись, що є пікет під Міноборони. Я прийшов і зайшов далі до Міністра оборони і до начальника Генерального штабу. Поки я там знаходився, вийшов на вулицю, а там уже все закрутилося, завертілося. Відповідно там була ситуація, коли один із бійців батальйону вдарив дівчину в лице, ну, там йому руку тоді, типу, поламали, яка не зажила до кінця, ця дівчина його оперувала, була операційною сестрою, коли цю руку йому складали. І він цю дівчину вдарив в лице. Як ви думаєте, ці хлопці, яких вона рятувала на полі бою, а потім в шпиталі, як вони мали себе повести? 
Відповідно ці матеріали, відеоматеріали, відеодокази є у флешці, яку запропонували. Хлопці забрали його,  у нього в рюкзаку також була граната, хлопці забрали її і здали у відділ міліції, про що теж є відповідний документ, що його здали в міліцію. Ви представте, він теж був декілька разів контужений. Людина, на мою думку, неадекватна. 
Ну, був соціальний спротив, тобто люди виражали свій протест. Під час цього протесту з тієї сторони (Міністерства оборони) вже стояли БТРи заряджені, кулеметники стояли, хлопці були без зброї. Якби, не дай Бог, цю б гранату кинули на ту сторону, ви розумієте, що могло бути?

КУПРІЄНКО О.В. Та ви за свої дії і участь розкажіть.  

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мене тоді не було, я був у міністра.       

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу, таке питання. Ви говорите про те, що мав місце певний конфлікт, на стадії якого відбувся соціальний, як ви кажете, вибух, перекрили Повітрофлотський проспект, запалили шини і так далі і тому подібне. До вас питання інше. Відповідно до подання Генеральної прокуратури, прокуратура де-факто стверджує про те, що ви цим конфліктом керували, оскільки він припинився тільки після того, як була виконана ваша вимога – залишити  військовій частині 0624 попереднє найменування. Після того, як були задоволені ваші вимоги, припинилися ці дії. От в цій частині дайте нам пояснення. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ми можемо зараз сказати, що навіщо Майдан тоді був? 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ.  Тю. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Але хочу сказати те, що тоді було передано клопотання бійців батальйону до Міністра оборони, Президента України про зловживання виконуючим обов`язки командира військової частини, що бійці батальйону, які знаходяться на передовій, не довіряють людині, яка з ними не була в боях, людині, яка боїться просто виїжджати на передову. Про це теж є відеодокази, коли приїжджають і питають бійців, які саме стоять на передовій, питають, чи ви знаєте цю людину, а командира частини ніхто не знає в лице. Як ця людина може керувати військовим підрозділом? Як людині, яка хлопців посилає фактично на смерть, як вони мають цій людині довіряти?

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу, іншими словами,  ви керували людьми, давали їм команду на перекриття проспекту чи на вчинення інших дій навколо Міністерства оборони? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні. 

ПИНЗЕНИК П.В. Світлано Михайлівно, будь ласка.    

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. В цьому розрізі, дозвольте, Сергію Петровичу, в мене питання. Згідно вашої заяви, ви залишаєтеся на військовій службі.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Залишаєтесь на військовій службі. Скажіть мені, будь ласка, коли ви прийшли в Міністерство оборони під час цієї "заварушки", ви тільки що сказали, що ви зайшли до Генштабу і до керівництва, так?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Чи були прохання чи накази від керівництва Генерального штабу припинити те дійство або повпливати своїм авторитетом як колишнього командира військової служби на те, що відбувається? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно, були. Я сказав, що після того, як я вийду, я дам команду і бійці мене послухають однозначно. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Тобто ви отримали наказ?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Ні, наказ не міг бути, він був уже в статусі народного депутата. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я вже був народним депутатом. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Тоді що це? Він залишився на військовій службі. 

ПАПІЄВ М.М.  Яка дата? Дивіться, це норма Конституції України. Військовослужбовець рахується у відрядженні.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Михайле Миколайовичу, нехай мені сам Сергій Петрович відповідає.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Згідно 310 наказу я був увільнений, тобто відкомандирований у Верховну Раду з залишенням за собою посади командира військової частини – ВЧ 0624, і  в  разі повернення назад я можу зайняти цю посаду або мені мала бути запропонована інша посада, рівнозначна або вища за рангом. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Уточніть мені, будь ласка, чи були прохання вищого керівництва про припинення мітингу на Повітрофлотському проспекті?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні, не було. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Не було. У мене тоді питання до Міністерства оборони якщо дозволите. Вибачте, я не знаю вашого ім'я та по батькові. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Олександр Володимирович.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Шановний  Олександре Володимировичу! 

ДУБЛЯН О.В. Я начальник управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Олександре Володимировичу, скажіть, будь  ласка, чи є факти у Міністерства оборони про невиконання наказів Міністерства оборони чи доручень старшого військового керівництва паном Мельничуком? І якщо такі факти були, чи передали ви їх до Генеральної прокуратури в рамках провадження цієї справи?

ДУБЛЯН О.В. Шановні народні депутати! Шановні присутні! Фактів особистого невиконання тоді ще командиром батальйону Мельничуком Сергієм Петровичем наказів Міністерства оборони не було. Невиконання наказів.
 Що стосується кримінальної обстановки в батальйоні "Айдар", то тільки за цей рік, вибачте, за той минулий рік було обліковано близько 80 кримінальних правопорушень, які внесені до єдиного реєстру, саме військовослужбовцями батальйону "Айдар".
 Що стосується статусу  на даний час народного депутата Сергія Петровича Мельничука, він дійсно залишився на військовій службі, залишається, але відкомандирований у Верховну Раду і після складання повноважень він повертається до Міністерства оборони і відповідно може, дійсно, бути призначений на рівнозначну або вищу посаду в межах Міністерства оборони. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Скажіть  ще, будь ласка, у своєму виступі Сергій Петрович сказав, що станом на сьогоднішній день не призначений командир "Айдару". Це правда чи ні? 

ДУБЛЯН О.В. Так, на даний час командир батальйону не призначений, є тимчасово виконуючий обов'язки командира батальйону підполковник Пташник. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А чим  зумовлене виконання обов'язків, а не призначення фактичного керівництва? 

ДУБЛЯН О.В. Різниці між тимчасово виконуючим обов'язки і штатним, який призначений на цю посаду, немає. Він несе таку ж саму відповідальність і виконує такі ж самі обов'язки, як і штатний командир  батальйону. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Скажіть, будь ласка, це той самий Пташник,  який благодійний фонд "Небесне сузір'я "Айдар" очолює, так? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. Він є засновником. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. А він може бути командиром батальйону і засновником фонду? 	 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це питання не за адресою. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Я зрозумів. 

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, можемо переходити до наступного епізоду?

МЕЛЬНИЧУК С.П. У мене просто ще питання є, зараз, дивіться. Я просто зачитую рапорт один. Доповідає мені один з командирів підрозділів: "04.09.14 року (це напередодні, коли перші мінські домовленості були) мною та бійцем нашого підрозділу Кучером Станіславом було евакуйовано дві одиниці бронетехніки – БТР-80 і танк "Булат". При цьому тут описується, як техніку кинула перша танкова бригада, яка тікала. Вони замінували цю техніку. Хлопці її розмінували і евакуювали в тил. Потім цей танк у нас забрали, БТР також забрали. Але сам факт, що ми ризикували життями, а хлопців навіть не нагородили, зате там усі, хто в тилу сидить зараз з Пташником, кому Міністерство оборони  допомагає,  вони ходять всі отак – "грудь в медалях". 
А далі зачитаю, як хлопець поранений прийшов у військкомат і йому відмовляють у всьому, той, хто воював, хто має поранення. Так от, ми спасали техніку, а в мене є відео, яке я вам надав, як під командуванням і «кришуванням» Міністерства оборони і Генерального штабу ріжуться танки, які коштують дуже великих грошей.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Ще одна заява до Генеральної прокуратури. 

ПИНЗЕНИК П.В. Олег Васильович, ви хотіли задати питання по цьому епізоду?

КУПРІЄНКО О.В. Чи звертались ви з вимогою до Міністра оборони призначити командиром батальйону "Айдар" на ваше місце  іншу людину, ніж Пташника?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно, звертався. І не один раз.  І пропонував не одну особу, тому що, наприклад, він саме "айдарівців", вихідців з "Айдару" відмовляв. Я пропонував взяти, з нами в боях брали участь з 80-ї бригади хлопці, які мають і досвід, і навіть перед моїми бійцями вони мають, тому що ми разом воювали, щоб вони просто довіряли людині. Також пропонував начальнику Генерального штабу дати кандидатуру, його "внедрити", наприклад, поставити там командиром роти, щоб він, наприклад, місяць-два побув, щоб люди до нього звикли, побачили, щоб він показав свій авторитет, і його тоді призначити на командира підрозділу. Але крім Пташника він нікого не бачив. 

КУПРІЄНКО О.В. Чи заявлялись ці вимоги в той час, коли були ці події біля Міністерства оборони? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно. 

КУПРІЄНКО О.В. Вони були пов'язані між собою? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. На мою думку, що так. Тому що, наприклад, я приходжу до висновку, коли в лютому місяці їду – техніка не заправлена, танки не заправлені, хлопці не можуть виконувати свої обов'язки, я сам особисто купував із заправки, є в мене відповідні чеки, які до Міністра оборони приносив, щоб він повернув мені кошти, тому що я за свої власні кошти купував талони. Я заправляв техніку свою, коли попросив спочатку Міністра оборони, ой, начальника Генерального штабу, кажу, дайте пальне, хоча б пару тонн, треба техніку заправити, спочатку була команда дати, а потім команда відставити. Чому? І тил доповідає, що саме Пташник передзвонив начальнику Генерального штабу і попросив, щоб не давали на передову техніку, на передову "соляру". 

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні члени Комітету! Немає у вас такого відчуття, що ми дещо відхиляємося від предмету подання і значною мірою з вини народних депутатів? 
Можливо, дійсно, підемо далі по тексту? Є епізод з Радченком наступний.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Давайте наступний епізод.

ПИНЗЕНИК П.В. Наступний епізод. Ви знайомі  з текстом подання?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно.

ПИНЗЕНИК П.В.  Можете прокоментувати нам ситуацію, пов'язану з епізодом з Радченком? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, звичайно. Ігор Радченко прийшов на службу в батальйон. Він місцевий, дуже добре знав свій регіон, працював адвокатом, дуже грамотна людина, особливо в юриспруденції. І він був на посаді юриста в батальйоні. В бойових діях участі не брав.  Але настав період, коли до мене привели людину, яка була в місті Києві, і цю людину побили дуже сильно. Чому побили? Тому що в нього було золото, крадене золото. І його подільники якісь тут, в Києві, побили. І він дає повністю, він знаходився в так званому підрозділі цього Ігоря Радченка, в якого саме бійці набрані, є своя спеціалізація, і він розказував, є відеоматеріали, як він розказує про це, як вони саме у передвиборчій кампанії саме проукраїнських лідерів спочатку затримували, зривали мітинги, як директори шахт продавали сепаратистам вибухівку і так далі, і так далі. Дуже багато. 
І після того, саме тоді, коли на мене був напад, саме в той проміжок часу я на місці не знаходився, а хлопці про цю ситуацію взнали, про Радченка. Ви уявіть, як "майданівці", взнавши таке, що вони будуть? І тут вони приїхали в місто Сєвєродонецьк до начальника РОВД, там було таке, що міліціонери вилучили тепловізор у бійців незрозуміло за що, і приїхали розібратися, чому не віддають тепловізор. І саме до райвідділку міліції під'їхав Радченко. Напередодні один з бійців Радченка застрелив людину насмерть, який сидить уже, він, мабуть, закритий, так. Там спочатку одного були заарештували, потім поміняли на іншого. Це військова прокуратура. Я просив, щоб Матіос присутній був. Він би більше розказав саме про ці випадки. Я просив, щоб Матіос був присутній. 
Так після того хлопці, побачивши його, вони навіть його в лице не знали, тому що він не був на передовій, не приїжджав, не воював, і коли він назвався своїм позивним – "я такий-то такий-то", а тоді вже був конфлікт між 2950 і 0624, тому що ті люди, які прийшли  пізніше, після закінчення фактично літньо-осінньої кампанії, то вже люди, які не мали досвіду бойових дій. І саме, як на мене, то не мають права називатися "штурмовиками". І це підтримують всі ті, хто воювали зі мною разом. 
Так от, ці люди приїхали і той сказав свій позивний, а на машині було написано "0624", а вони всіх, хто "0624", фактично знають в лице, питають: "Ви хто такий?" Він назвав свій позивний, і в них просто очі налилися, я так підозрюю, що налилися кров'ю, і вони його просто забрали. І коли мені були доповіли, що цю людину забрали… Я не сказав, що я знав, що 19-м грудня відкрито і за мною ведуться, три структури за мною йдуть, повірте, я не міг зробити нічого – "шаг вправо, шаг вліво", щоб себе опорочити. Не міг. Тому я сказав, що віддати його в міліцію. Тому на наступний день, а це вже було пізно ввечері, коли мені доповіли, його негайно відвезли в міліцію. Саме начальнику Науменко. 
І тоді я особисто, коли вже приїхав після того, як вони доставили, я приїхав саме виїжджати з зони АТО, якраз приїхав на ці всі розборки, які були там. Його доставили в міліцію Науменку, його і ще тих людей, які були з ними. Привезли доказову базу, яка була, в машині знаходилась. Але не вистачало зброї. І хлопці мої говорять, що "зброю заберете в місті Щастя". Вони говорять, що привезете самі. Тільки, говорять, ми не можемо його закрити, ми боїмося, що нас почнуть штурмувати через нього. Привезіть нам завтра чи післязавтра, разом зі зброєю. І так сталося, що йому допомогли піти туди. Я знаю, хто цій людині допоміг втекти. А саме не так, як пояснює, що він шурупом, як хтось мав змогу з наручниками управляти, він розказував, як він зубами  з наручника відкрутив шурупа, наручники застебнуті ззаду, і шурупом відкрив наручники. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Як зубами, якщо наручники ззаду?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Він зубами відкрутив шуруп, а потім цим шурупом, який відкрутив зі стінки, відкрив  наручники ззаду. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. А в наручники хто його брав?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Міліція. Він був у міліції. 

КУПРІЄНКО О.В. Тільки що міліції не було, а були бійці. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я кажу, що це було вже після того, як його привезли в міліцію. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ви спілкувалися з Радченком після того?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я з Радченком спілкувався декілька днів тому в місті Києві. 

ПИНЗЕНИК П.В. Я маю на увазі – щодо цього епізоду. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні, не спілкувався. Коли мені сказали, що він є, я сказав, що негайно доставити його в міліцію. Все. 

КУПРІЄНКО О.В. Це в лютому 2015 року? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так, а коли приїхав я саме в Сєвєродонецьк, був там Науменко, був там від військової прокуратури представник і так далі. 

КУПРІЄНКО О.В. Скажіть, у Сєвєродонецьку на той час, от на лютий місяць, коли це було, там ішли бойові дії?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні. 

КУПРІЄНКО О.В. Скільки від лінії фронту до цього міста? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Кілометрів зо 30. 

КУПРІЄНКО О.В. 30 кілометрів. Тобто це фактично вже більш-менш мирна територія. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так.

КУПРІЄНКО О.В. Чим ви керувались, коли ви, будучи народним депутатом, давали вказівку бійцям на затримання і доставку до міліції іншої особи? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я вказівки на затримання не давав. 

КУПРІЄНКО О.В. А як доставити до міліції, не затримавши?

МЕЛЬНИЧУК С.П. А от коли мені сказали, що його затримали, я сказав: "Негайно доставити в міліцію". 

КУПРІЄНКО О.В. Так я питаю, чим ви керувалися, що це сказали – негайно доставити в міліцію? Вони що, мають право когось кудись доставляти, бійці, за 30 кілометрів від фронту?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Є відповідні положення.

КУПРІЄНКО О.В. Так я ж і питаю, які, якщо ви знаєте. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я знаю. Там слідство ведеться по даному факту, це все робить. Я команди на затримання  не давав. 

КУПРІЄНКО О.В. Ні, так ці люди, які його доставляли, вони є працівниками якихось слідчих органів чи військової служби правопорядку? Чи вони просто бійці? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні, то я вам скажу більше, що були затримані дуже багато осіб. Той самий "Малиш", де він дівся, ті самі міліціонери, яких ми затримали, «еленерівців»-сепаратистів, привезли в Київ, віддали в СБУ, в міліцію. Де вони ділися? Я теж хочу це запитати. Це теж включайте до справи. Включайте ще більше 400 осіб, яких ми здали. Включіть зразу тих людей, коли вибори Президента були, коли вибили скриньки, коли ми 14 чоловік затримали на чолі зі священиком з автоматом. Також ми неправильно діяли? Чи ми неправильно діяли, коли в місті Слов'яносербську блокувалася військова колона, а міліція ходила сміялася і фотографувала на телефони це і нічого не змогла зробити? І тільки після того, як ми палками надавали їм по сраці, розблокували колону. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Кому, міліціонерам?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Потім міліціонерам теж дісталося. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так це сьомий епізод, так?

(Сміх у залі) 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Включайте, так. 

КУПРІЄНКО О.В. Скажіть, а на квартиру чи на домівку до Радченка хтось їздив із бійців?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Наскільки я знаю, що хтось там був, і є матеріали, які доказують, що там було вилучення багато чого -  і зброї, і матеріальних цінностей, про які вони Науменку сказали, що долучать до слідства. Науменко повинен був викликати їх і вони мали були передати слідству. 

КУПРІЄНКО О.В. Науменко це хто?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це начальник міліції Луганської області. Начальинк РОВД.

КУПРІЄНКО О.В. Виходить, до Радченка додому міліція їздила? Чи ні? Немає відповіді.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. У мене ще одне запитання. Якщо можна. Скажіть мені, будь ласка, які завдання взагалі військового підрозділу? Що він має робити? Що військовий підрозділ має робити?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Є бойовий розрахунок, згідно бойового розрахунку, підрозділ охороняє відповідні об'єкти, рубежі, при цьому виконує бойові завдання. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. А про всі ці факти, які ви розповідали, це у вас було доручення вищого військового керівництва чи це були ваші ініціативи там? Того ловили з золотом, того десь там ще.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Із золотом в Києві людина – є факт побиття. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Це були вам поставлені військовим керівництвом ці завдання? Чи це ваша ініціатива? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Значить, коли людину в Києві затримали, давали покази, що в нього забрали майже кілограм золота награбованого, цю людину ми знайшли, який був у лікарні і сказав, що він "айдарівець". Відповідно зразу передзвонили спитати, хто це такий. І тоді приїхали і він дав…

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Тобто доручень військове керівництво на використання…

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я тоді був народним депутатом.

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Вже були народним депутатом тоді?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Так. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. В той час. Але при цьому ви використовували бійців військової частини, які вам були непідлеглі на той час. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я ні одному з бійців наказу не давав. Я був присутній, я їм рекомендував, наприклад, коли вони затримали ту людину, я рекомендував, що, хлопці, не робіть нічого протизаконного, відвезіть в міліцію, здайте його. 

КУПРІЄНКО О.В. А  "відвезіть, здайте" – це законна дія? 

ЄФРЕМОВА І.О. А якби ви такого не сказали, вони б поїхали чи ні? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. А де міліція? Міліції немає на передовій. 

КУПРІЄНКО О.В. Я питаю, чи законна дія чи ні, на вашу думку. Я розумію, коли викликали міліцію і нехай приїдуть заберуть, це законна дія. 

ЄФРЕМОВА І.О. Сергію Петровичу, скажіть, будь ласка, а якби ви не порекомендували бійцям своїм поїхати, вони б самовільно поїхали чи ні? От у мене питання. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Не знаю. Я оцінювати їх дії не можу. Я відповідаю зараз за себе. 

ПИНЗЕНИК П.В. Колеги, є ще запитання до Сергія Петровича? 

ПАПІЄВ М.М. Є одне запитання. Шановний Сергію Петровичу, те, що відбувається з вами, воно абсолютно відповідає історичним реаліям, тому що завжди, коли відбувається революція, перше, що революція робить, це пожирає своїх героїв. Але я от з цікавістю читаю в поданні Генерального прокурора  такий абзац, який стосується вас: "Усвідомлюючи, що вчинювані бандою діяння є кримінально карними, та прагнучи уникнути відповідальності, Мельничук вирішив балотуватися у народні депутати України на позачергових виборах до Верховної Ради України, які мали відбутися у жовтні 2014 року. Для цього він, використовуючи позитивний імідж військового батальйону "Айдар", звернувся до керівників політичної партії "Радикальна партія Олега Ляшка" та домовився про приєднання до виборчого списку цієї партії під № 3". 
От  поділіться, будь ласка, досвідом, я думаю, що  це буде дуже цікавий досвід для всіх людей, які хотіли б сховатися від кримінальної відповідальності, як можна звернутися до політичної партії, нагадаю, на той час рейтинг цієї партії був більше 12 відсотків, тобто вона була абсолютно прохідною, щоб бути третім номером в "п'ятірці". Тобто як можна, ховаючись, стати третім номером у списку політичної партії? Поділіться.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я вважаю, це надуманість питання списку, це те ж саме, що й "ежик в тумане". 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Це круто.

ПИНЗЕНИК П.В. Цю частину подання обговорили? Віктор Васильович ще хотів задати питання.

БОНДАР В.В. Сергію Петровичу! Скільки, за вашими розрахунками, через батальйон "Айдар" пройшло людей за період військових дій 2014 року? І Генеральна прокуратура пише, що 6 чоловік, ми бачимо, є представниками так званої "банди", яка була створена в складі батальйону. Скажіть, скільки людей пройшло? І ці 6 чоловік, яке вони мали відношення до вас – Бабич, Лящук, Степун, Кутузов і так далі? І як вони сприймалися в батальйоні? Вони бойові хлопці, вони проходили бойові дії чи вони, дійсно, були бандою, яка взагалі на фронті не була, як ми читаємо з матеріалів подання Генеральної прокуратури?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Взагалі ми вели облік навіть людей, які прибували до нас, наприклад, на тиждень - на два, так звані "військові туристи". Ми цих всіх людей повністю брали просто для статистики, щоб далі, якщо будуть виникати якісь питання, то ми могли б навіть надавати інформацію для слідчих органів про перебування на цій території будь-кого. Значить, не всіх бійців змогли оформити, тому що були перепони дуже великі  військкоматами. Це перше. Інше те, що в батальйон прийшли люди з Майдану, в яких у багатьох документи  згоріли на Майдані. Тому проблема була  саме з цим. Але навіть тих людей, які прибували до нас і мали відповідно навіть статті кримінальні, ми намагалися їх працевлаштувати. Тому в батальйоні й були у штаті добавлені саме цивільні посади. Тобто ми не можемо призивати на військову службу людей, які мають кримінальне минуле, але ми вводили цих людей на цивільні посади і ці люди могли бути  на посадах сторожів, але ми могли їм видавати зброю і вони офіційно могли виконувати свої обов'язки. Навіть були випадки такі, були люди, які мали статті і повинні були відмічатися. 

БОНДАР В.В. Оці всі люди, які визначені в поданні, вони брали участь у бойових діях? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно. Кожна людина брала участь в неодноразових операціях. Остання, коли ми були – це два населених пункти взято під самим російським кордоном, звідки відійшли прикордонники і батальйон ім. Кульчицького відійшов. Вони ці населені пункти зайняли і до цих пір ці населені пункти батальйон утримує. Перед цим вони брали участь неодноразово і в інших операціях,  один із них - це Штирхун Микола, який має чотири поранення, дві контузії і два осколки ще в нього в тілі сидить. Я хочу сказати, що цю людину призвали знову до Збройних Сил України. повістка прийшла. 

БОНДАР В.В. У мене ще питання. Якщо батальйон "Айдар" зібрати в одному місці, вишикувати і щоб представник Генеральної прокуратури приїхав, зачитав ці прізвища і сказав, що вони  банда, яка була б реакція батальйону "Айдар" на цю подію? От по відношенню до цих людей батальйон "Айдар" підтримав би Генеральну прокуратуру чи ваших бійців?

МЕЛЬНИЧУК С.П.  Я навіть не можу висловити, що б вони їм сказали. Вони сказали б те, що я сказав одному генералу, коли він сказав, що, може, давай відійдемо від цього Щастя? То я йому  сказав, що йому ноги відстрілю. 

АРЕШОНКОВ В.Ю. Сергію Петровичу, питання до вас, воно не пов'язане з цими п'ятьма епізодами, але для мене воно важливе. На сьогоднішній день чи підтримуєте ви стосунки з діючим підрозділом "Айдару", чи знаходяться бійці, за вашою інформацією, поза межами того району, про який ви говорите, чи виконують вони якісь певні функції по охороні якихось об'єктів і чи маєте ви до цього відношення? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. На даний момент бійці батальйону "Айдар" ніяких охоронних функцій ніде не несуть. Наскільки мені відомо,  є в одному місці, але це 8 сотня із "Самооборони Майдану". Афганська сотня. Все на даний момент.

АРЕШОНКОВ В.Ю. У вас є зв'язок з "Айдаром" на сьогодні? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Звичайно. Я фактично кожен день спілкуюся, спілкуюся саме з тими підрозділами, які ведуть безпосередню участь по лінії зіткнення. З тим підрозділом, якому надали статус командування, де зібралися люди, які є фактично,… можуть звинуватити у багатьох гріхах, я з ними контакту не підтримую. Також підтримую контакт із усіма, хто зараз знаходиться, вийшов із зони проведення АТО, з їхніми рідними і близькими і так далі, підтримую фактично з усіма сім'ями "двохсотих", допомагаю їм як можу, розбираюся. Допомагаю, як юридично отримати все-таки кошти. 
Зачитаю ще один рапорт. Загинула людина. Рапорт: "16.08.14 року. Село Металіст біля Стукалової балки. Під час обстрілу реактивних снарядів "Град" (тобто мені командири підрозділів офіційно подавали рапорти, коли хтось поранений був або загинув, облік вівся), в результаті  цього дістали осколочні поранення такі бійці підрозділу – перераховується. І один із них – Падюков Альберт Володимирович – в результаті отриманого осколочного поранення голови помер під час хірургічної операції не приходячи до свідомості". 
Так от, ця людина була офіційно оформлена, по карточці "Приватбанку" отримувала кошти. Коли дружина після його загибелі звернулась, щоб отримати його компенсацію, 609 тисяч, їй відмовили. Фінансовий орган Міністерства оборони аргументує тим, що цей боєць був не військовослужбовцем, а добровольцем, тому не отримає. Вони, в принципі, аргументують тим, що тут є колізія в законодавстві, що немає такої військової служби – є служба по контракту, є служба строкова і є служба в запасі. А добровольців немає, хоча призивалися вони як по мобілізації, але вони добровольці, вони не призивалися зі свого військкомату, тому що вони призвалися по місцю знаходження. І в цьому колізія є. Я зараз відповідний законопроект подав до Міноборони на експертизу.

 ЄФРЕМОВА І.О. Яке це відношення має до подання прокуратури, скажіть, будь ласка?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мене запитали – я відповідаю. Також у мене є один боєць, у якого зараз вирізали селезінку, є висновок ВВК його призвати далі. І таких випадків мільйони. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитро Валерійович, потім Дмитро Васильович. А далі будуть клопотання і обговорення. Ідемо по процедурі. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Сергію Петровичу! Ви давали клопотання запросити ще осіб на наше засідання. З якою метою і кого саме? Людей тут немає. Які відомості вони повинні були нам доповісти?

ПИНЗЕНИК П.В. Сергію Петровичу, якщо коротко: для чого і що вони повинні були підтвердити?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Вони мали були з'ясувати  питання саме по цих п'яти пунктах, по п'яти епізодах. Це мав би бути Матіос Анатолій Васильович, який мав би сказати, чи відкривались кримінальні справи по Капись, Козубу, по Радченку і так далі. Це Грицак Василь Сергійович, Артюхов Юрій Борисович – це по факту тому, що була затримана людина, яка вказувала, як вивозилась зброя зі Сходу і які там дії мали були виконуватися. 

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Уточнююче питання. На вашу думку, ці люди повинні були розказувати на вашу користь?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я думаю, вони прояснили б ситуацію і тієї, і тієї сторони. Це незалежні люди, які б це все розказали. По суті справу б пояснили. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитро Васильович.

ШЛЕМКО Д.В. Сергію Петровичу! Згідно Регламенту, і Клюєв, і ви повинні подати пояснення  з приводу відповідного подання. Якщо у Клюєва Сергія Петровича вони чітко сформульовані по факту подання Генеральної прокуратури, то ваше пояснення практично не містить відповіді на жоден із тих фактів, про які тільки що ми змушені були за такий період часу в усному порядку це вислуховувати. Скажіть, будь ласка, це усвідомлено зроблено, щоб якимось чином ми не могли співставити, чи тільки для того, щоб  ви могли висловити претензії, як ви тут зробили, тільки по Генеральній прокуратурі і по Регламентному комітету?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Загальний висновок я можу зробити такий, що, крім одного випадку, у всіх випадках я особисто участі не брав. В тому випадку, де я брав участь, є відповідний документ із Ірпінського РОВД, що я робив відповідний виклик і відповідно далі розбиралися вже слідчі органи. Все. 

ПИНЗЕНИК П.В. Зрозуміло. Михайло Миколайович.

ПАПІЄВ М.М. У мене питання, воно з одного боку просте, а з іншого боку мені цікава була б ваша відповідь. Завжди, знаєте, у людини, коли вона може дати, а я думаю, сьогодні якраз той момент, коли ви даєте відповідь і собі на деякі питання інші, от якщо б вам задали таке питання, якщо б ви знали, щоб ви  сьогодні сиділи отак і вас би слухали по поданню Генеральної прокуратури України стосовно дуже тяжких злочинів, стосовно зняття з вас  депутатської недоторканності, притягнення до кримінальної відповідальності, арешту, затримання і багато чого іншого, ви б у 2014 році, знаючи оце, ви би пішли тим шляхом, яким ви пройшли оце все – батальйон "Айдар" і далі? Чи, може, зробили б довідку там про плоскостопість і інші якісь речі? От ви би прожили своє життя знову так, як ви прожили? Це таке риторичне питання, але мені цікава просто ваша відповідь. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. По-перше, я попереджав, що так буде, я був готовий до цього, тому що я знав, що зупинивши там ворога, нам доведеться  будувати нову державу, нам доведеться проводити реформи, нам доведеться знищувати стару закоренілу систему, нам доведеться міняти Генпрокуратуру, суди, нам доведеться міняти Генштаб, через що я б через це пройшов би ще раз. 

ПАПІЄВ М.М. У вас були коли-небудь в житті вже взаємостосунки з правоохоронними органами? Чи проходили ви по кримінальних справах і коли це було, по кримінальних провадженнях? Чи раніше десь до судової відповідальності притягувалися?

МЕЛЬНИЧУК С.П. До 2004 року я проходив службу в Збройних Силах України, хоча там довідка є з Міністерства оборони. Вони навіть вказують, що я народився в місті Бердичеві, хоча реально я народився в місті Черняхів Житомирської області. Також указано, що я служив, був звільнений зі Збройних Сил України в п'ятому місяці 2014 року, а потім знову призваний, що також не відповідає дійсності. Потім знову пишуть, що я звільнений був зі Збройних Сил України, але все-таки служу в Збройних Силах України. Там така довідка, що…  Я не знаю, хто її готує. 

ПАПІЄВ М.М. Тобто відповідь дайте мені, чи мали колись, проходили по якихось справах?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Далі займався бізнесом. Потім пішов воювати. При цьому до кримінальних справ не був причетний. 

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні народні депутати! Нам потрібно вирішити питання з клопотанням. Ми почули, для чого була внесена пропозиція про виклик окремих осіб. Чи є у нас потреба перервати засідання для їх виклику? Чи переносити засідання на інший час? Чи ми можемо переходити до наступної стадії?

КУПРІЄНКО О.В. Вважаємо, що немає потреби. 

ПИНЗЕНИК П.В. Це загальна думка Комітету? 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Поставте на голосування.

ПИНЗЕНИК П.В. Давайте поставимо на голосування питання про те, щоб ми перейшли до наступної стадії? До речі, Сергію Петровичу, чи є у вас ще якісь клопотання по заслуховуванню когось, крім тих, які ви подавали?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я вже, мабуть, у Верховній Раді, деякі питання буду озвучувати. Думаю, що я в будь-якому випадку, як би не пройшло голосування, я навіть за те, щоб ще у Верховній Раді це все пройшло. Я готовий, щоб це відео, все, що буде, у Верховній Раді подивилися всі, хто дає які відповіді. 
Є ще деякі моменти, тому що коли перший раз хотіли батальйон "Айдар" розформувати, там дуже пікантна ситуація була з нашими військовопосадовцями, які потім прийняли рішення розформувати батальйон, а мене в психіатричну лікарню відправити. Є такий теж наказ. І прошу, звичайно, переглянути ті моменти, про які розказувалось, переглянути всі відео. 

ПИНЗЕНИК П.В. Що нам підтвердять ці відео?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Мої слова. Там як дівчину побив той, кого вона оперувала, тут відео тієї людини, яка розказує саме по Радченку, як він мітинги зривав проукраїнські. Тут є відео людини. Також є відео, як ріжуться танки на передовій і військова служба правопорядку нічого не робить. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Це ж не в межах подання.

ПИНЗЕНИК П.В. Погодьтеся, що об'єктивно воно навряд чи відноситься до суті подання, тому що ми зараз розглядаємо обґрунтованість самого подання.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Це дії під Міноборони, вони спровокували це. 

ПИНЗЕНИК П.В. Михайле Миколайовичу.

ПАПІЄВ М.М. Сергію Петровичу! Вибачте, одне питання. Чи викликалися ви в органи прокуратури чи в інші правоохоронні органи  в якості свідка чи в іншому статусі? І чи ходили ви на ці виклики? Таке питання.

МЕЛЬНИЧУК С.П. У відповіді, яку надала Генеральна прокуратура, ми це питання вже задавали від Комітету, вона ні одного разу мене не викликала, хоча я особисто приходив до Генерального прокурора, при цьому якраз переді мною реєструвалися до нього на зустріч ще два народних депутати – Суслова і Дерев'янко. Вони реєструвалися і також я зареєструвався. Він їх прийняв.

ПАПІЄВ М.М. Тобто ви не уникали слідства? Вас не викликали.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні-ні. Я неодноразово приходив до Матіоса, це Головний військовий прокурор.

ПАПІЄВ М.М. Сергію Петровичу, я вас спитав конкретно, чи викликали вас. 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні. Особисто приходив. Якщо треба, я вам залишу, передивитеся.   

ПИНЗЕНИК П.В. Добре. Можемо переходити до обговорення? 

ГОЛОСИ ІЗ ЗАЛУ. Можемо.

ПИНЗЕНИК П.В. Сергій Петрович не заперечує проти того, щоб ми потім подивились у робочому режимі матеріали.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. За бажанням.

ПИНЗЕНИК П.В. Жодних застережень немає щодо цього? Ми можемо переходити до обговорення? Так? Прошу колег народних депутатів висловитися в обговоренні питання про подання Генерального прокурора. 
Хто бажає висловитися? 

ПАПІЄВ М.М.  У мене все ж таки прохання, щоб ми це зробили в присутності Володимира Павловича. Щоб ми дочекалися, поки він зайде до зали. 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Він зараз повернеться. 

ПАПІЄВ М.М. Щоб наші висловлювання мали відповідного адресата. 

ПИНЗЕНИК П.В. Добре. Почекаємо.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Хочу вам сказати, що кожен, хто намагався мою честь і гідність обманом спаплюжити, я проти кожної людини (посадовця, ким би він не був) буду подавати відповідні позови. І відповідні позови вже перші є. Я подав на Шокіна і на Зубкова. 

ВОЙЦЕХОВСЬКА С.М. Я хочу, щоб юристи мені кваліфікували, це є пряма погроза членам Комітету? Чи як це?

МЕЛЬНИЧУК С.П. Ні-ні-ні. Ні в якому разі. Я про обман кажу. 

КУПРІЄНКО О.В. Сергію Петровичу, відповідно до нашого законодавства звернення до правоохоронних органів не є приниженням ні честі і гідності, ні репутації. Розумієте? 

МЕЛЬНИЧУК С.П. Я до Комітету просто доводжу, що за те, що була неправдива інформація в поданні, я на цих осіб подав до суду. 

ПИНЗЕНИК П.В. Володимире Павловичу, ми готові переходити  до обговорення. 

КУПРІЄНКО О.В. Порадьте своєму адвокату почитати Цивільний кодекс, не можна подавати за такі речі до суду. Це не є приниженням честі і гідності.

ПИНЗЕНИК П.В. Зараз ми надамо слово виконуючому обов'язки Генерального прокурора, а потім народним депутатам. Так? 

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Потім ще слово Сергію Петровичу обов'язково. І перейдемо до прийняття рішення. Правильно?

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Володимире Павловичу, вам слово в обговоренні.

ГУЗИР В.П. Дякую. Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Я ще раз підкреслюю, колись я керував тривалий час Управлінням по підтриманню державного обвинувачення в судах. Тобто я був державним обвинувачем чи керівником цього підрозділу. Ця процедура, яка на сьогоднішній день, вона один в один, вибачте мені, повторює кримінальний процес. Ви говорили про прецеденти. І мені здається, що це не найкращий прецедент. Тому що суб'єктивне сприйняття людьми, особливо які дивляться це засідання, воно приблизно й таке ж враження справляє.
 Тому я розумію, що це вина не народних депутатів, але хотів би ще один раз наголосити,  можливо, це зробить будь-хто з народних депутатів в порядку законодавчої ініціативи. Все-таки треба, видно, зробити те, що просив Генеральний прокурор – привести у відповідність до функцій Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України. Це дуже гарна назва Комітету. Дійсно, суть призначення цього органу визначає. І привести у відповідність до процедури не судової цю процедуру розгляду таких важливих документів. Повірте мені, вони дуже  складно даються і Генеральному прокурору, і процесуальному керівнику, і мені особисто. Особливо таке питання, яке сьогодні розглядається. Воно болюче. Але вибачте мені, я змушений  зараз дати оцінку перш за все тому, що сам зараз почув.
 І ще я особисто сам, хоч я, можливо, і не маю права так говорити, але особисто від себе скажу, що я прийшов до висновку, що процесуальний керівник і Генеральний прокурор, який підписував це подання, вони не помилилися. Сергій Петрович, даючи пояснення такому шановному зібранню, на всю державу, а можливо, вже і на півсвіту, а може, й більше ніж на півсвіту, він заявляє про те, що він зустрічається зі свідками. Вибачте, це вже зараз він сказав, два дні тому по епізоду, де безпосередньо мова велась про насильство, мова велась про золото, мова велась про самоуправство. Можливо, така психологія в людини, я розумію, але  закон цього не дозволяє. 
Захищати Батьківщину – це святий обов'язок. Але в Батьківщини є закони, які ви самі прийняли. І я вважаю, що не має права ніхто порушувати закони. А якщо не знаєш як робити, поступай по закону. Від цього буде менше шкоди, а можливо,  і більше життів буде врятовано. І можливо, тоді не буде соціальної "нерозберихи" з приводу тих людей, які щиро вірять ось таким командирам, як Сергій Петрович, ідуть захищати зі зброєю, а потім вони не можуть добитися своїх соціальних пільг. А коли настає питання про відповідальність, саме сьогодні стане відповідальність, вони стверджують, що "мене там не було, я цього не робив".
 І дійсно, виникали питання: якщо ви в бою, якщо ви на передовій, якщо ви виконуєте наказ про дислокацію і виконання бойових дій, то чому  тут фігурує Київ, Житомир, Ірпінь? Вибачте, я далі не хочу говорити. Це не я придумав і не Генеральний прокурор придумав – це слова поки що народного депутата. 
Тому я не поміняв своєї думки і вважаю, що те, що ми говорили, воно переконало вас. І просив би повністю підтримати клопотання Генерального прокурора з позицій дуже мені неприємних, повірте мені, де ставиться питання про позбавлення волі людини, тим паче  людини, яка дійсно, можливо, з патріотичних спонукань, але в ході, будемо говорити, безконтрольності чи чогось, я не хочу вас, Сергію Петровичу, ображати, тому що це негарно, але з точки зору закону ви з героя перейшли в людину, яка дуже жорстко порушила кримінальний закон. Тому просив би у відповідності з тим, що вбачає Генеральна прокуратура, вдатися до відповідальності кримінальної і запобіжних заходів найжорсткіших – затримання та арешт. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Володимире Павловичу. Народні депутати запрошуються до слова. 
  Будь ласка, Вікторе Васильовичу.

БОНДАР В.В. Шановні колеги! Шановні представники засобів масової інформації! Я думаю, що ми дуже уважно слухали обидві сторони, вивчали матеріали подання, вивчали аргументацію однієї сторони, другої сторони. Ми розуміємо, що мова йде про надзвичайно резонансну справу, бо батальйон "Айдар" і командир батальйону "Айдар" у нас одні з найвідоміших в країні учасники бойових дій. Це батальйон, який один із перших був утворений в історії сучасної України, який один із перших пішов на захист України і на звільнення східної території України. Тому приймати рішення надзвичайно складно і ми маємо виходити не тільки з позицій емоційних, з позицій, скажімо так, суспільного резонансу, а в першу чергу треба дивитись об'єктивно на юридичну сторону справи. 
Ми вивчали всі матеріали. Ми почули дві сторони, попередньо вже говорили члени Комітету, зараз, я думаю, кожен додатково скаже ще свою думку. Але ми бачимо, що є величезна кількість припущень у матеріалах справи, припущень, які наводить слідство, що вони допускають, що якась там була думка, вони допускають, що були свідки, вони допускають, що командир батальйону в цей час, напевно, тут знаходився, вони допускають ще щось. Тобто припущення по багатьох фактах, які викладені в матеріалах справи. 
Ми бачимо велику кількість протиріч, особливо в найважчій частині – це викрадення з лікарні колишнього голови "Укрспирту". Мельничук Сергій Петрович говорить про те, що він взагалі з ним не знайомий і ніколи не бачився, і в момент, коли відбувалось викрадення,  він знаходився на передовій в Луганській області, не був навіть у Києві. А в той же час по матеріалах, які дає слідство, є припущення, що він якраз знаходився в Києві, був знайомий, організовував всю цю історію.
Тобто ми бачимо, що багато протиріч, які треба ретельно вивчати, проводити ґрунтовний аналіз і приймати рішення не емоційно, а фахово, розбираючи етап за етапом, опитуючи всіх свідків, перевіряючи всю наявну технічну інформацію, реєстрацію телефонів, те, про що говорив Сергій Петрович, де телефони в цей момент знаходились, реєстрацію і покази свідків і так далі. 
Є важка частина, яка стосується утворення банди. Ми недарма тут запитали, скільки людей було в батальйоні, а це пройшли сотні, може, навіть тисячі людей, ми до кінця не знаємо. Більше тисячі. І чи була можливість утворити з бойових людей 10-20-30 чоловік, які могли б скласти кістяк  банди і зі зброєю в руках в цей час воювати, не воювати, а займатися кримінальними діями на території України поза зоною АТО? 
Більше того, ми запитували, чи ці люди, які вже є в поданні, їх прізвища, були в бойових діях і могли б вони в той же час на території України здійснювати якісь інші дії. Ми бачимо багато припущень, але ми не побачили достатньо доказової бази, щоб робити висновки, що ці люди дійсно були задіяні і Мельничук давав ці команди, що вони є підтвердженими, є покази свідків і так далі. 
Тому я би пропонував Комітету прийняти рішення, яке  рекомендувало б Верховній Раді не давати згоду на арешт, затримання Сергія Петровича, і рішення, яке дало би можливість Генеральній прокуратурі далі проводити розслідування кримінальної справи. Але Мельничук Сергій Петрович має залишатися в статусі недоторканного, в статусі депутата Верховної Ради. Він не ухиляється від слідства, він постійно ходить на допити, як ми почули, коли його викликають. Він готовий надавати матеріали, він прийшов з матеріалам, він передає матеріали. 
Ми не бачимо поки причин сказати, що він готує можливість втекти з України, не давати свідчень і ухилятись від слідства. Тому таких якихось наявних великих проблем, які б він міг створити слідству чи свідкам і так далі під час розгляду цього питання, ми не почули і не побачили. Тому пропонується вийти на підсумкові рішення у форматі не надання згоди на арешт, затримання і дати можливість прокуратурі далі розслідувати кримінальну справу  в стандартному порядку. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Хто ще бажає висловитися? Ірина Олексіївна і Михайло Миколайович.

ЄФРЕМОВА І.О. Шановні присутні! Я хочу звернутися до Сергія Петровича і завірити його, що ніхто з присутніх не посміє "умаляти" ваших воєнних заслуг, навіть, я б сказала, подвигів воєнних.  Але ті відповіді, які ви сьогодні надавали нам, вони виглядають дуже слабкими. І як для командира такого знатного батальйону, як "Айдар", я думаю, що вони неприпустимі. Я неспроста спитала  вас: "Якби ви не давали рекомендацій, чи поїхали б ваші люди виясняти відносини в одному, другому  і третьому епізоді?" Ви сказали, що не знаєте. А я знаю: якби ви не давали рекомендацій, вони б туди не поїхали. Тому майте честь  і совість брати на себе відповідальність хоча би за тих людей, які туди їздили. Ви повинні сказати: "Так, мої бійці їздили туди і я беру відповідальність за це". Ви командир! Ви відповідаєте за людей. 
Мені дивно, як ви умудрилися вступити в конфлікт з усіма інституціями, які існують в нашій державі – і з Генеральною прокуратурою, і з СБУ, і з МВС і так далі. Тому, мабуть, треба для себе визначитися. Крім того, ви знаєте, я б хотіла вам порадити поміняти вашого адвоката. Сьогодні він вас погано підготував до засідання Комітету.
Тому я вважаю і підтримую колегу, що у нас є підстави дати можливість Генеральній прокуратурі продовжити слідство, але я також погоджуюсь з тим, що деякі моменти ще треба  досліджувати і доказувати.  Тому на арешт і затримання поки що згоду не давати. Дякую.  

ПИНЗЕНИК П.В. Михайле Миколайовичу, будь ласка. 

ПАПІЄВ М.М. Дякую.  Шановні колеги! Я більше хотів би звернутися у виступі своєму до засобів масової інформації і тих телеглядачів, які нас дивляться, бо сьогодні посилання було, що функції Комітету в таких випадках мають бути процедурні і інші всілякі речі. 
Я хочу нагадати, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс набув чинності в квітні 2012 року. 

ГУЗИР В.П. В листопаді. З 1-го листопада введений в дію. 

ПАПІЄВ М.М. Введений в дію, але був прийнятий у квітні 2012 року. 
Так от, я вам хочу навести приклад, що при колишній владі Генеральну прокуратуру України, яку зараз називають недемократичною, абсолютно влаштовував Регламент Верховної Ради України, абсолютно влаштовувала процедура притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України, а сьогодні, коли у нас демократична влада, чомусь уже треба це переробляти. Нюанс полягає в тому, що стаття 482 Кримінального процесуального кодексу України, частина 4, говорить: "Особливості притягнення  (слово "особливості") до кримінальної відповідальності народного депутата України встановлюються Регламентом Верховної Ради України". Це чітка стаття Кримінального процесуального кодексу.
 Так само й особливість притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України і те, що ми зараз робимо, оці всі моменти, бо ми маємо за Регламентом (і в цьому особливість) не просто, знаєте, схвалити, як "одобрямс", подання, а ми маємо вивчити його, дослідити, підготувати висновок стосовно достатності, законності і обґрунтованості подання, законності одержання доказів, встановити наявність відповідних скарг, про що говорив Сергій Петрович. І далі ми вже даємо у висновку аналіз, що  робити, в разі відсутності оцих доказів щодо обґрунтованості подання. 
Тому все те, що ми робимо, і те, що ми задаємо питання, і те, що ми поглиблюємося, вивчаємо, це  абсолютні повноваження комітету Верховної Ради України, які встановлені чинним законом. І я вважаю, що це демократично. 
Тепер. Чому ми так докладно випитуємо і намагаємося розібратися в цьому поданні? Наскільки я пригадую, анонсовано було, що за цими злочинами, які інкримінуються Сергію Петровичу, йому "світить" пожиттєве. Я хочу нагадати всім, що коли гуманізація була законодавства України, то в той час замінено було розстріл чим? Довічним ув'язненням. Тобто фактично, якщо взяти за старою термінологією, яка була раніше, ми зараз розглядаємо "розстрільну статтю". І не можна ставитись отак, знаєте, просто до таких питань. Ми зобов'язані достеменно розібратися в усьому, вивчити всі докази, бо мова йде про народного депутата України, який був обраний громадянами України і який має цей статус і повноваження від народу України. 
Тому я вдячний народним депутатам  України, що ми так достеменно ці всі питання дослідили. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитре Валерійовичу, будь ласка.

ЛУБІНЕЦЬ Д.В. Уважаемые коллеги! Представители Генеральной прокуратуры! Уважаемый Сергей Петрович! Средства массовой информации! Для меня люди, которые в начале весны 2014 года не побоялись взять оружие и пойти защищать свою Родину, всегда будут вызывать уважение. Может, меня после этого будуть критиковать и обвинять в субъективизме, но, тем не менее, я видел, как это все происходило в Донецкой области, как, в принципе, и в Луганской области. Я видел, что правоохранительная система практически рухнула, органы власти на местах занимали или позицию антиукраинскую, или вообще нейтральную. 
Мое глубокое убеждение: если бы на тот период, в марте 2014 года, не нашлись люди в батальоне "Айдар", "Азов", "Днепр", "Полтава", "Харьков", сколько угодно можно перечислять, никто не знает, какие бы размеры сейчас занимала территория Украины. При этом я как  первое дело, так и второе, рассматривал с точки зрения юриста, с точки зрения профессионала, "допытлыво" по каждому эпизоду разбирался, задавал вопросы.
 И вот к какому выводу я пришел. Прежде всего, меня абсолютно смутила формулировка Генпрокуратуры, когда она людей, я задал вопрос, принимали ли эти люди участие в защите нашей Родины, они сказали, да, принимали, их почему-то уже называет бандой. Решения суда у нас нет, люди задержаны. Как известно, юридически неправильно называть так людей, это так, мягко говоря, по крайней мере, до тех пор, пока не вступит в силу обвинительный приговор. 
Дальше что меня смутило, зачитаю прямо дословно из текста подання  Генеральной прокуратуры: "Виконуючи вказівку Мельничука, невстановлений член очолюваної ним банди, і далі – наніс там удари". У мене запитання, можливо, риторичне:  якщо він не встановлений, то як прокуратура встановила, що він виконував вказівки саме Мельничука? 
И по каждому эпизоду можно задавать вопросы, принимал ли лично участие Мельничук. Я нашел ответ: нет, не принимал. Можем мы предъявить ему какие-то более-менее серьезные обвинения? На мой взгляд, нет, не можем.
Поэтому как член Регламентного комитета я прихожу к выводу, что, на мой взгляд, подчеркиваю, это мое мнение, в поданні Генеральной прокуратуры отсутствуют достаточные доказательства не только для взятия под арест или задержания Сергея Петровича, но и нет достаточных доказательств и оснований, чтобы лишать его депутатской неприкосновенности. Спасибо.

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Хто наступний бажає висловитися? Володимире Юрійовичу, будь ласка.

АРЕШОНКОВ В.Ю. Шановні колеги! Учасники такого надзвичайно важливого засідання! З одного боку, зрозуміле намагання Генеральної прокуратури наводити лад і порядок в країні. І ми це підтримуємо, безперечно, і дякуємо за те, що вони це виконують. З іншого боку, я ж прекрасно розумію, що бажання Мельничука як командира "Айдару" взяти участь у всьому – замінити міліцію, розбиратися з грабіжниками, з тими, хто недисципліновано ставиться до своїх посадових обов'язків, займатися законотворчою діяльністю і так далі – воно зіграло з ним таку не дуже добру річ. 
Сергію Петровичу, я вам просто бажаю зосередитись на чомусь конкретно одному. Я думаю, що ви нормально якраз в плані законотворчому, знаючи вже досвід, доклали б зусиль, але сьогодні вам, безперечно, доведеться в судовому порядку відстоювати свою честь і гідність, тому що питання є, і подання, яке дала Генеральна прокуратура, з точки зору законності, зрозуміло, воно має підстави. З точки зору, скажемо, обґрунтованості тих звинувачень, я говорив і підтверджую, я вважаю, що це дещо перебільшено, те, що стосується створення бандформування. Потрібно розбирати безпосередньо вашу роль в тих епізодах, тих подіях, які є, тому що прямого підтвердження, на жаль, ми не побачили.
 З точки зору доказів, законності їх зібрання – нам сьогодні говорили про те, що є достатньо багато людей, які підтверджують і роль ваших бійців у вчиненні цих злочинів. Тому тут теж є як би предмет для того, щоб розбиратись. І я сьогодні почув вашу дуже правильну фразу, ви сказали, що ви абсолютно готові до того, щоб публічно, в залі Верховної Ради, почути підтримку або не підтримку ваших колег. Це робить вам честь, тому що це означає, що ви відчуваєте. Але ще раз скажу: для цього вам потрібно буде докласти зусиль. 
Я вважаю, що  арешт і затримання, безперечно, це не потрібно, тому що я не бачу підстав для ухилення, для створення перешкод слідчим діям. І я думаю, що це буде відображено в рішенні, принаймні з моєї сторони.  

ПИНЗЕНИК П.В. Дмитро Васильович Шлемко. Будь ласка. 

ШЛЕМКО Д.В. Безперечно, що надто складна морально для кожного з нас ця справа. І розглядаючи її, відчуваєш обидві сторони. Генеральна прокуратура навела ті докази, які вона вважала за аргументовані, і які ми, розглядаючи сьогодні, повинні сприйняти такими, які є. І відповідно, з цього хотілося б приймати рішення. Але є усні, на жаль, я чому й запитував, що не письмові аргументи, які викладені народним депутатом Мельничуком. 
І коли ставиш питання про те, яке ж рішення прийняти, то, чесно скажу, за такий короткий проміжок часу – ми не судді, які могли б доказово  або одну, або другу сторону аргументовано підтвердити. Тому я думаю, що наше рішення є і має бути правильним: вносити в зал і доповісти залу той результат, на який ми маємо сьогодні вийти. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Олег Васильович.

КУПРІЄНКО О.В. Дякую. Шановні колеги! Шановні представники прокуратури! Засоби масової інформації! Телеглядачі! Ще раз звертаю увагу суду. Суду – обмовився за Фрейдом.

(Сміх у залі) 

КУПРІЄНКО О.В. Професійна обмовка. Ще раз звертаю увагу всіх на те, що ми перш за все Регламентний комітет і ми не маємо права виходити за межі Регламенту, виходити за межі норм права. Що саме ми маємо зробити? Ми маємо ухвалити висновок про достатність, законність, обґрунтованість подання, законність одержання доказів, зазначених у поданні, чим ми й займалися і на закритому засіданні, і зараз обговорювали. 
Вислухавши обидві сторони, отримавши відповіді на всі запитання, які були поставлені, фахові відповіді, до честі прокуратури,  я як адвокат можу дати оцінку цим діям: не є скоєння подвигу на фронті підставою для звільнення від відповідальності за кримінальні дії. І якщо є в діях ознаки криміналу, за це треба теж мати честь і гідність відповідати. 
Я як представник політичної сили, яка привела Сергія Петровича до депутатського крісла, вдвічі, а то й утричі маю відчувати і нести відповідальність за те, що зараз відбувається. Дійсно, у свій час комбат "Айдару", відома людина, герой у прямому розуміні цього слова, був запрошений до команди. Що сталося потім, бачила вся країна. І однією з підстав того, що сталося, краплею, яка переповнила чашу, були ті події біля Міністерства оборони, які пов'язані з вимаганням призначити "того, кого я хочу" на посаду  командира батальйону. 
Особисто був учасником деяких подій, бачив і задавав собі запитання: чому озброєні люди перебувають на вулицях міста? Чому, покинувши розташування військової частини, зброя, навіть табельна, не здана туди, де вона має бути, а носиться з собою? Це все є порушення закону. І навіть у тих заявах і зверненнях, які, правильно чи неправильно, адвокат підготував Сергію Петровичу, але навіть тут самим текстом підтверджується вчинення кримінальних правопорушень.
З приводу встановлення всіх обставин щодо затримання Грегора, щодо затримання Капись і Козуба, щодо затримання Капись і Козуба по іншому епізоду – навіть у своєму поданні Мельничук стверджує про те, що все-таки проводились затримання. А це дії, це вже привласнення владних повноважень тих же працівників міліції.
На мою думку, подання Генеральної прокуратури є законне, обґрунтоване, докази, які ми розглянули на закритому засіданні, дають підстави вважати, що дійсно, там є склад злочину – в діях Мельничука Сергія Петровича. Встановить суд вину – робив чи не робив, винен чи не винен, умисний чи не умисний злочин. Як він до цього ставиться – це вже буде встановлювати суд, ми не маємо права цього робити, і ми не маємо права давати поради комусь знімати чи не знімати, вносити чи не вносити. Згідно з Регламентом, повноваження Комітету – дати висновок виключно з того переліку, як було сказано і як написано у 220 статті, і передати Голові Верховної Ради свій висновок, а він далі знає, що з ним робити. Це вже його далі повноваження. 
Тому я би застеріг колег від того, що ми там будемо рекомендувати щось робити чи не робити, чи повернути чи не повернути. Це вже в залі, якщо до залу дійде, там визначимося, натискаючи на кнопки. А зараз ми маємо зробити висновок щодо подання – законність, обґрунтованість і законність отримання доказів, навіть без їх оцінки, які вони там є. 
На мою думку, є законність подання, є обґрунтованість, можливо, там не на сто відсотків, але в більшій своїй частині. І процедура отримання доказів – особисто я як фахівець порушення в процесуальних діях щодо здобуття цих доказів не бачу. Дякую. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую. Є ще бажання висловитися у членів Комітету? Якщо ми завершили цю частину, я пропоную надати слово Сергію Петровичу. Прошу вас до слова.

МЕЛЬНИЧУК С.П. Шановні депутати!  Ви трішки перекручуєте мої покази. І те, що по Грегору – я сказав, що я команди не давав, а ви кажете, що я давав. Те, що по Капись - я вам показав, що я викликав міліцію і обшуки робила міліція, і затримували вони їх. Ви перекручуєте факти. Це перше. 
Інше. Також хочу вказати на те, що коли був на засіданнях, по яких хлопців звинувачують, що вони з поля бою пішли, а це треба, щоб звернула увагу служба військового правопорядку, а також прокурори, будь ласка, зверніть увагу, що в тих справах, які ви надаєте до суду і хлопців звинувачуєте, що вони залишили поле бою в місті Трьохізбенка – в місті Трьохізбенка тоді бойових дій не було. А хлопці, яких саме ви звинувачуєте, що вони зробили військовий злочин, вони знаходились в місті Щастя. В тих самих документах, які ви слідству даєте, є білінг телефонів, вони ніколи не були в місті Трьохізбенка. Тобто ви завчасно, знаючи, що у вас є білінг, ви робите злочин. Це перше.
Інше. Я хотів би сказати, що свою діяльність я можу поділити на дві частини – це командир, коли я захищав рубежі країни, а інше – це депутатська діяльність. Депутатська діяльність моя була пов'язана з Комітетом з питань безпеки та оборони. І до мене дуже багато стікалось інформації, яку я надавав і правоохоронним органам, тобто начальнику міліції  міста Києва, ми з ним дуже тісно спілкуємось по тому, хто з'являється зі зброєю, як з'являється. Було таке, що навіть міліціонери бояться затримувати, і колишні бійці, які служили в батальйоні, їдуть і обеззброюють тих людей, які, наприклад, там "випивші", зі зброєю, з інших підрозділів, наприклад, є і такі випадки. Також хочу сказати, що поступають про зловживання високопосадовцями, які, скажемо так, відносяться до безпеки країни, і такі результати є. 
Тому я вів свою депутатську діяльність, я думаю, правильно я звертався і до правоохоронних органів, і до військової прокуратури, і до Служби  безпеки України. І я ці матеріали все-таки з трибуни Верховної Ради озвучу, щоб чули всі народні депутати і вся країна. 

ПИНЗЕНИК П.В. Дякую, Сергію Петровичу. Ми можемо переходити до проекту рішення?

ГОЛОСИ ІЗ ЗАЛУ. Так. 

ПИНЗЕНИК П.В. Шановні колеги! Завершуємо розгляд питання.  Членами Комітету спільно напрацьовано проект трьох рішень. Одне з них стосується надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності. Друге з них стосується надання згоди на тимчасове затримання. І третє стосується надання згоди на арешт. 
Отже, проект рішення Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради про подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича", підтримане та внесене до Верховної Ради України Генеральним прокурором України Шокіним Віктором Миколайовичем від 12 травня 2015 року в частині надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності. 
Розглянувши на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. від 13 травня 2015 року подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича", підтримане та внесене до Верховної Ради України Генеральним прокурором України Шокіним В.М. від 12 травня 2015 року в частині надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, відповідь Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича на звернення Комітету, пояснення та клопотання народного депутата Мельничука Сергія Петровича, відповідно до статей 218-220 Регламенту Верховної Ради України, Комітет вирішив:
1. Ухвалити висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" в частині надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, в якому Комітет, зокрема,  вважає:
По-перше, що законність внесення подання полягає в його відповідності вимогам закону, зокрема, статті 218 Регламенту Верховної Ради України, статті 482 Кримінального процесуального кодексу України.
Наступне. Подання містить обґрунтування, необхідні для надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, однак доказів щодо обґрунтування подання в частині кваліфікації злочину, передбаченого статтею  257 Кримінального кодексу України  (бандитизм), не достатньо. 
Друге. Висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича", ухвалений в частині надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, надіслати Голові Верховної Ради України.
Третє. Долучити до рішення Комітету окрему думку народного депутата України – Секретаря Комітету Лубінця Д.В. 
Зачитую окрему думку: "На підставі частини 3-ї статті 5-ї  Закону України "Про комітети Верховної Ради України" та Закону України "Про Регламент Верховної Ради України", висловлюю окрему думку. 
 Вважаю, що подання є недостатньо обґрунтованим, надані докази не можна вважати повними та відсутнє підтвердження законності їх отримання". 
Шановні колеги! Я можу поставити на голосування рішення з питання в цій частині? Вікторе Васильовичу, прошу.

БОНДАР В.В. Павле Васильовичу, я прошу в третьому пункті після всіх обговорень долучити і моє прізвище до окремої думки Лубінця Дмитра Валерійовича. 

ПИНЗЕНИК П.В. Ще пропозиції?  Якщо більше немає, можемо ставити  на голосування з доповненням від Віктора Васильовича?

ГОЛОСИ ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за, прошу голосувати. Проти? Утримався? Рішення прийнято одноголосно. 
Ще одне рішення. Проект рішення напрацьовано щодо подання Генерального прокурора України в частині надання згоди на затримання.
Отже, проект рішення щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" в частині надання згоди на затримання.
Розглянувши на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. від 13 травня 2015 року подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" від  12 травня 2015 року в частині надання згоди на затримання, відповідь Генерального прокурора на звернення Комітету, пояснення та клопотання  народного депутата Мельничука, відповідно до  статей 218-220 Регламенту Верховної Ради України, Комітет вирішив: 
Перше. Ухвалити висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" в частині надання згоди на затримання,  в якому, зокрема, Комітет вважає:
що законність внесення подання полягає в його відповідності вимогам закону, зокрема, статті 218 Регламенту Верховної Ради України, статті 482 Кримінального процесуального кодексу України.
Далі. Подання в частині надання згоди на затримання є недостатньо обґрунтованим, наданих доказів щодо обґрунтування подання в частині надання згоди на затримання  не достатньо.
Друге. Висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича", ухвалений  в частині надання згоди на затримання,  надіслати Голові Верховної Ради України. 
Я можу ставити на голосування цей проект рішення?

ГОЛОСИ ІЗ ЗАЛУ. Так.

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за, прошу голосувати. Проти? Утримався? Ухвалено одноголосно. Дякую. 
Третій проект рішення напрацьований щодо розглядуваного подання в частині надання згоди на арешт. 
Проект рішення передбачає. Отже, проект рішення про подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" в частині надання згоди на арешт. 
  Розглянувши на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. від 13 травня 2015 року подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" в частині надання згоди на арешт, відповідь Генерального прокурора України та клопотання та пояснення народного депутата України Мельничука Сергія Петровича, відповідно до статей 218-220 Регламенту Верховної Ради України, Комітет вирішив:
Перше. Ухвалити висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича" від 12 травня 2015 року в частині надання згоди на арешт,  в якому, зокрема, Комітет вважає:
що законність внесення подання полягає в його відповідності вимогам закону, зокрема, статті 218 Регламенту Верховної Ради України, статті 482 Кримінального процесуального кодексу України. 
Наступне. Подання в частині надання згоди на арешт є недостатньо обґрунтованим, наданих доказів щодо обґрунтування подання в частині надання згоди на арешт  не достатньо.
Друге. Висновок Комітету щодо подання "Про надання згоди на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України Мельничука Сергія Петровича",  ухвалений в частині надання згоди на арешт, надіслати Голові Верховної Ради України.
Я можу ставити на голосування проект рішення?

ГОЛОСИ ІЗ ЗАЛУ. Так. 

ПИНЗЕНИК П.В. Хто за? Проти? Утримався? Рішення ухвалене одноголосно. 
Колеги, я вітаю всіх з тим, що ми завершили розгляд цього питання. Дякую всім.

(На цьому стенографування засідання комітету припиняється)