До реєстр. № 1121 
від  01.12.2014

ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ

ВИСНОВОК  

на проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо внесення проектів законів України до Верховної Ради України)»,  внесений  народними  депутатами України    Пинзеником В.М. та Гринівим І.О. (реєстр. № 1121 від 01.12.2014 

	На виконання доручення Голови Верховної Ради України         Гройсмана В.Б. від 9 грудня 2014 року Комітет на засіданні 4 березня ц.р. (протокол № 10) розглянув проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо внесення проектів законів України до Верховної Ради України)»,  внесений народними  депутатами України Пинзеником В.М. та Гринівим І.О. (реєстр. № 1121 від 01.12.2014), висновки комітетів з питань запобігання і протидії корупції від 26.12.2014 №04-19/17-4628, з питань бюджету від 06.02.2015 № 04-13/8-166, висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 10.02.2015  № 16/3-194/1121. 
	Законопроектом пропонується доповнити статтю 8 (мається на увазі стаття 89)  Регламенту Верховної Ради України нормою, відповідно до якої «законопроект, який вноситься народним депутатом (депутатами)  парламентської більшості, подається за погодженням з урядом, з відповідним позитивним висновком Кабінету Міністрів України».
	Також, пропонується внести відповідні зміни до частини першої    статті 91 Регламенту Верховної Ради України щодо супровідних документів, які додаються до законопроекту, проекту іншого акта.
	Метою законопроекту, як зазначено у пояснювальній записці, є  упорядкування і вдосконалення процедури законотворчості.
Комітет зауважив, що при оформленні законопроекту допущено технічні неточності. Так, у пункті 1 розділу І проекту Закону має бути зазначено, що зміни вносяться до статті 89 (а у законопроекті написано, що до статті 8) «Право законодавчої ініціативи». Крім цього, оскільки зазначена стаття за структурою має дев’ять частин, у законопроекті більш коректно буде зазначити, що стаття 89 Регламенту Верховної Ради України доповнюється новою частиною шостою.
Також, у тексті Регламенту Верховної Ради України застосовано скорочене словосполучення «народні депутати», тому в  пункті 3  розділу І проекту Закону має бути зазначено «народними депутатами».
Згідно з частиною восьмою статті 90 Регламенту Верховної Ради України, в розділі «Перехідні положення» викладаються зміни до інших законів, якщо вони необхідні для реалізації положень поданого законопроекту після його прийняття. Термін набрання чинності законом зазначається в розділі «Прикінцеві положення». Оскільки у тексті законопроекту йдеться тільки про набрання чинності Законом,  ця норма має бути у розділі ІІ «Прикінцеві положення» законопроекту.
Назва проекту Постанови Верховної Ради України, яку, згідно з частиною першою статті 91 Регламенту Верховної Ради України, пропонується Верховній Раді України прийняти за результатами розгляду законопроекту, не відповідає її змісту, оскільки у назві йдеться про прийняття законопроекту за основу, а у тексті – про прийняття за основу та в цілому.
Комітет привернув увагу, що згідно з частиною другою статті 114 Регламенту Верховної Ради України, Верховна Рада України після прийняття законопроекту за основу може прийняти рішення про прийняття його в цілому за умови дотримання вимог частини четвертої статті 102 Регламенту Верховної Ради України, відповідно до якої остаточне прийняття законопроекту відразу після першого читання можливе за рішенням Верховної Ради України, якщо законопроект визнано таким, що не потребує доопрацювання, та якщо не надійшло зауважень щодо його змісту від народних депутатів України, інших суб’єктів права законодавчої ініціативи, юридичного чи експертного підрозділів Апарату Верховної Ради України.
По суті поданого законопроекту Комітет зазначив таке.
Відповідно до частини шостої статті 83 Конституції України, у Верховній Раді України за результатами виборів і на основі узгодження політичних позицій формується коаліція депутатських фракцій, до складу якої входить більшість народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України. 
Виходячи з цих конституційних норм, у законопроекті більш коректно було б записати не «народним депутатом (депутатами) парламентської більшості», а «народним депутатом (депутатами), який (які) входить (входять) до складу коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України».
Стаття 93 Конституції України, стаття 89 Регламенту Верховної Ради України  визначають коло суб’єктів права законодавчої ініціативи, якими є Президент України, народні депутати України та Кабінет Міністрів України.
Чинні статті  89, 91  Регламенту Верховної Ради України містять загальні норми щодо права законодавчої ініціативи. Запропонована у законопроекті новела про те, що «Законопроект, який вноситься народним депутатом (депутатами) парламентської більшості, подається за погодженням з урядом, з відповідним позитивним висновком Кабінету Міністрів України» не узгоджується  із загальною концепцією вищезазначених статей Конституції України та Регламенту Верховної Ради України, оскільки вони позбавляють права, зокрема, народних депутатів України вносити законопроекти з будь-якого питання, без обмежень (крім тих, які вносяться виключно визначеними Конституцією України суб’єктами права законодавчої ініціативи, наприклад, проект Закону України про Державний бюджет України). Тому,  у разі прийняття зазначених новел можуть бути обмежені права «депутатів парламентської більшості» при внесенні законопроектів, проектів інших актів у разі відсутності позитивного висновку Кабінету Міністрів України.
Крім того, Комітет зазначив, що у поданому законопроекті некоректно  застосовується термін  і «уряд», і «Кабінет Міністрів України». Виходячи з положень статті 113 Конституції України, яка містить визначення «Кабінет Міністрів України», у проекті Закону України має бути застосовано термін «Кабінет Міністрів України».
Комітет зауважив, що згідно з положеннями частини третьої статті 103 Регламенту Верховної Ради України, окремі законопроекти можуть направлятися для одержання експертних висновків до Кабінету Міністрів України, відповідних міністерств, інших державних органів, установ і організації, а також окремих фахівців.
Варто зазначити, що ця регламентна норма стосується всіх зареєстрованих у визначеному Регламентом Верховної Ради України порядку законопроектів, проектів інших актів,  та які  готуються головним комітетом до першого читання.
До Комітету надіслані висновки комітетів з питань запобігання і протидії корупції, з питань бюджету, які не висловили зауважень до поданого проекту Закону України. 
У висновку Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 10 лютого 2015 року висловлено низку зауважень до поданого законопроекту та пропонується за результатами розгляду в першому читанні  відхилити його.
Враховуючи вищевикладене, згідно з частинами першою та третьою статті 93 Регламенту Верховної Ради України, Комітет ухвалив висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України (щодо внесення проектів законів України до Верховної Ради України)»,  внесений народними  депутатами України Пинзеником В.М. та Гринівим І.О. (реєстр. № 1121 від 01.12.2014), та  прийняв рішення згідно з пунктом 2 частини  першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України рекомендувати Верховній Раді України за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні відхилити його. 
Співдоповідачем від Комітету з цього питання на пленарному засіданні Верховної Ради України визначено першого заступника голови Комітету.
Проект Постанови Верховної Ради України додається.

Перший заступник
Голови Комітету                                              П.В.ПИНЗЕНИК