До реєстр. № 1099
від 28.11.2014

          ВЕРХОВНА РАДА УКРАЇНИ

ВИСНОВОК

на проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав припинення нарахування заробітної плати та відшкодування витрат, пов’язаних з виконанням депутатських повноважень», внесений народними депутатами України             Кожем’якіним А.А., Тимошенко Ю.В. (реєстр. № 1099 від 28.11.2014)  

Комітет на засіданні 4 березня 2015 року (протокол № 10), на виконання доручення Голови Верховної Ради України Гройсмана В.Б. від 9 грудня 2014 року, розглянув на відповідність оформлення та реєстрації законопроекту вимогам закону, Регламенту Верховної Ради України і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та по суті правового змісту проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав припинення нарахування заробітної плати та відшкодування витрат, пов’язаних з виконанням депутатських повноважень», внесений народними депутатами України Кожем’якіним А.А., Тимошенко Ю.В. (реєстр. № 1099 від 28.11.2014), висновки комітетів з питань запобігання і протидії корупції від 24 грудня
2014 року (лист № 04-19/17-4553), з питань бюджету від 11 лютого 2015 року (лист № 04-13/8-384), а також висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України за № 16/3-187-1099 від 10 лютого 2015 року.
Поданим законопроектом пропонуються зміни:
1) до статті 33 Закону України «Про статус народного депутата України, якими передбачається:
- не нараховувати заробітну плату народному депутату України за відсутність на пленарному засіданні без поважних причин, а також на засіданні комітету, до складу якого його обрано;
- не проводити народному депутату України виплати, пов‘язані з виконанням депутатських повноважень, а також не відшкодовувати кошти для компенсації вартості проїзду, оренди житла або винайму готельного номера народному депутату України за порушення присяги, пропуск без поважних причин протягом одного місяця п‘яти та більше пленарних засідань Верховної Ради України, або 1/3 пленарних засідань Верховної Ради України протягом чергової сесії, а також за порушення вимоги щодо особистого голосування;
2) до статей 26, 27, 51 Регламенту Верховної Ради України, що стосуються:
- доповнення нормою, згідно з якою підставою для нарахування виплат народному депутату України за час участі у пленарних засіданнях мають бути окрім даних письмової реєстрації, ще й дані електронної реєстрації;
- повідомлення головуючим на пленарному засіданні Верховної Ради України про кількість народних депутатів України, відсутніх на пленарному засіданні, в тому числі з поважних причин;
- визначення процедури розгляду питання позбавлення народного депутата України заробітної плати, виплат, пов’язаних з виконанням ним депутатських повноважень, коштів компенсації витрат на проїзд та на оренду житла чи винайм готельного номера з підстав, визначених законопроектом. 
Відповідно до частини четвертої статті 93 Регламенту Верховної Ради України зазначаємо, що законопроект зареєстрований з дотриманням положень Регламенту Верховної Ради України. Водночас в оформленні проекту Закону та супровідних документів до законопроекту допущено деякі неточності техніко-юридичного характеру:
- у законопроекті вживається термін (в частині внесення змін до Регламенту Верховної Ради України) «електронна реєстрація», тоді як жодним чинним положенням Регламенту Верховної Ради України не передбачено електронної реєстрації, натомість передбачено реєстрацію за допомогою електронної системи. Тобто в законопроекті не дотримано вимогу щодо відповідності основних положень (основних термінів) запропонованих змін тим положенням (термінології), що є у чинному законодавстві;
- у проекті Постанови Верховної Ради України, яку пропонується Верховній Раді України прийняти за результатами розгляду проекту Закону, та внесення якої разом із законопроектом передбачається положеннями частини першої статті 91 Регламенту Верховної Ради України, комітетом, якому доручається доопрацювати законопроект і внести його на розгляд Верховної Ради України у другому читанні, визначено Комітет з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України, тоді як у Верховній Раді України восьмого скликання утворено Комітет з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України (підпункт 21 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України восьмого скликання»).
При розгляді проекту Закону по суті його правового змісту Комітет зазначив таке.
Відповідно до частини першої статті 78 Конституції України народні депутати України здійснюють свої повноваження на постійній основі. Гарантії трудових прав народного депутата України наведено у статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України». При цьому, діяльність народних депутатів України є трудовою діяльністю, яка також регламентується нормами Кодексу законів про працю України (КЗпП). Відповідно до статті 94 КЗпП та статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата – це винагорода, яка виплачується працівнику за виконану ним роботу.
Частиною п’ятою статті 33 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено, що за дні, в які народний депутат України без поважних причин не виконує свої депутатські повноваження, передбачені законом, за поданням комітету, до компетенції якого входять питання депутатської етики, народним депутатам України не провадяться виплати, пов'язані з виконанням депутатських повноважень.
Підставою для нарахування виплат народному депутату України за час участі в пленарних засіданнях Верховної Ради України є дані письмової реєстрації народного депутата України. 
Таким чином, дані письмової реєстрації народних депутатів України перед відкриттям кожного пленарного засідання Верховної Ради України є підставою для внесення відміток про відпрацьований час до табеля обліку робочого часу та нарахування заробітної плати народному депутату України та безпосередньо впливає на розмір оплати його праці. 
Доповненням до частини п’ятої статті 33 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено підстави, за яких народному депутату України також не здійснюється відшкодування коштів для компенсації вартості проїзду, оренди житла або винайму готельного номера, а саме: за порушення Присяги народного депутата України, пропуск без поважних причин протягом одного місяця п‘яти та більше пленарних засідань Верховної Ради України, або 1/3 пленарних засідань Верховної Ради України протягом чергової сесії, а також за порушення вимоги щодо особистого голосування. Із змісту змін залишається незрозумілим чи всі підстави мають бути для застосування таких «санкцій», чи хоча б одна з таких підстав. 
Крім того Комітет звернув увагу на ті обставини, що виплати, передбачені статтями 23, 32, 35 Закону України «Про статус народного депутата України» є грошовою компенсацією витрат (зокрема, за проїзд, винайм житла) і ніяким чином не пов’язані з оплатою праці народного депутата України та здійснюються за рахунок бюджетних призначень за іншим кодом програмної класифікації видатків, передбачених Державним бюджетом України. Водночас, відраховувати нараховані раніше виплати народному депутату України пропонується із заробітної плати (запропонована частина восьма статті 51 Регламенту Верховної Ради України).
При внесенні таких змін варто враховувати положення статті 127 КЗпП, яка встановлює обмеження відрахувань із заробітної плати. Відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу у визначених вказаною статтею КЗпП випадках (пункт 1 частини другої статті 127). Додаткових підстав для провадження відрахувань із заробітної плати за наказом (розпорядженням) керівника КЗпП не передбачає. В інших випадках звернення стягнення на заробітну плату можливе на підставі виконавчих документів з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». 
Тому комітет, до предмета відання якого належать питання регламенту, не уповноважений надавати висновки щодо здійснення відрахувань із заробітної плати – гарантованої винагороди за виконану роботу. Так само не належить до повноважень Голови Верховної Ради України, передбачених у статті 88 Конституції України, статті 78 Регламенту Верховної Ради України, видання розпорядження про відрахування із заробітної плати народного депутата України нарахованих йому раніше виплат, пов’язаних із виконанням депутатських повноважень, коштів, виплачених в якості компенсації вартості проїзду, оренди житла або винайму готельного номера (запропоновані нові частини восьма та дев’ята статті 51 Регламенту – підпункт 3 пункту 2 розділу І законопроекту). 
Аналізуючи дані зміни також варто враховувати і обмеження розміру відрахувань із заробітної плати (встановлене у статті 128 КЗпП), загальний розмір яких не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, – п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. 
Крім того частиною другою статті 1 Регламенту Верховної Ради України визначено, що «Регламент встановлює порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради, її засідань, формування державних органів, визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради». З наведеного випливає, що Регламент Верховної Ради України не може встановлювати порядок застосування «санкцій» щодо оплати праці народного депутата України. Питання оплати праці народного депутата є елементом його правового статусу і мають регулюватись, насамперед, у Законі України «Про статус народного депутата України», а не у Регламенті Верховної Ради України.
Законопроектом однією з підстав для відрахування із заробітної плати народного депутата України нарахованих йому раніше виплат, пов’язаних з виконанням депутатських повноважень, коштів виплачених в якості компенсації вартості проїзду, оренди житла або винайму готельного номера, пропонується порушення Присяги народного депутата України. Водночас, для інших категорій осіб, які також перед вступом на посаду приймають відповідну присягу (наприклад, судді, державні службовці), наслідком її порушення є звільнення (пункт 5 частини п’ятої статті 126 Конституції України), припинення державної служби (пункт 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу»).
Крім того, із змісту присяги, наведеному у статті 79 Конституції України, не зрозумілим залишається, які дії, вчинені народним депутатом України у Верховній Раді України та її органах, мають свідчити про порушення цієї присяги. Також сумнівним є пропозиція щодо встановлення комітетом, до предмета відання якого належить питання регламенту, факту порушення присяги народним депутатом України, бо присягу народні депутати України складають перед Верховною Радою України (частина перша статті 79 Конституції України), а за свою діяльність народні депутати України відповідальні перед Українським народом (частина  третя статті 7 Закону України «Про статус народного депутата України»).
У запропонованій редакції частини сьомої статті 51 Регламенту Верховної Ради України встановлено виключний перелік поважних причин, без наявності яких буде вважатись, що народний депутат України відсутній на пленарному засіданні Верховної Ради України: відрядження, хвороба, відпустка. Водночас, як зазначалось вище, частина третя статті 26 Регламенту Верховної Ради України встановлює значно більшу кількість підстав для відсутності народного депутата України на пленарних засіданнях. Тобто в даному випадку виникає невідповідність запропонованих норм тим, що вже є у чинній редакції (зміни до якої не пропонуються).
У запропонованій редакції частини шостої статті 51 Регламенту Верховної Ради України на комітет, до предмета відання якого належить питання регламенту, покладаються певні функції в частині контролю за виконанням вимог щодо особистого голосування. Водночас відповідно до окремих положень статей 17, 43, 47 Регламенту Верховної Ради України Лічильна комісія, зокрема, розглядає звернення народних депутатів України, пов’язані з порушенням порядку голосування; у разі виявлення на пленарному засіданні народним депутатом України факту порушення вимог щодо особистого голосування шляхом голосування за іншого народного депутата України за дорученням головуючого на пленарному засіданні вилучає картку народного депутата України (за якого здійснювалось голосування в разі його відсутності). 
Таким чином в окремих випадках запропоновані зміни суперечать положенням трудового законодавства, не узгоджуються змістовно з чинними нормами Регламенту Верховної Ради України (зокрема, як вже зазначалось вище, в частині уповноваження комітету щодо вчинення окремих дій та функцій, що належать Лічильній комісії; визначення поважних причин, з яких народний депутат України може бути відсутній на пленарному засіданні тощо), є несистемними, бо пропонуються до тих нормативних актів, що не регулюють окреслене законопроектом коло питань.
Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України у висновку зазначає, що за наслідками розгляду законопроекту в першому читанні його доцільно повернути суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
Виходячи з вищезазначеного, керуючись положеннями пункту 1 частини першої статті 111, пункту 3 частини першої статті 114 Регламенту Верховної Ради України, Комітет прийняв рішення ухвалити висновок та рекомендувати Верховній Раді України за наслідками розгляду проекту Закону України (реєстр. № 1099 від 28.11.2014) в першому читанні повернути його суб’єктам права законодавчої ініціативи на доопрацювання.
Проект Постанови Верховної Ради України додається.
Співдоповідачем від Комітету на пленарному засіданні Верховної Ради України визначено першого заступника голови Комітету.

Перший заступник 
голови Комітету				   	                    П.В.ПИНЗЕНИК